Table of Contents

V šere svitania

Pašovaný básnik

Polnočniny

Čas

Scéna z filmu: On a Ona

Kolobeh

Nespavosť

TICHO

POTOPENÁ KATEDRÁLA

MATERIALIZMUS

SLOVO

PANTA REI

JESEŇ I.

JESEŇ II.

PÁR SEKÚND

LENIVOSŤ

VRESK HOLUBOV

TÚŽBA

ŽIME

POĎME

DAJME

DUDY

POETIKA

SLOVO

BLČIA VATRY

TEPLO

STRACH Z NOCI

SLNKO

O velikánovi

Tvoje oči

BÁSNE MȎJHO SRDCA

IVAN DANKO

Grafická a technická spolupráca: Tomáš Lackó, Kristián Kitlei,

Edícia: MEA 2000 o.z. – Mladá Éra Autorov nového tisícročia

Autorské práva vyhradené

ISBN 978-80-560-0044-1

V šere svitania

V šere letného svitania,

je ešte všetko ospalé.

Ospalá je modrá,

ospalá je ružová,

červená sa vzmáha,

ale tiež nevyhráva.

Zelená sa stráca

v dave tráv

a sivá všetko zakrýva.

Evokácia tmy

vo mne drieme.

Cirkuluje vo mne

noc, ticho, samota.

Dýcha v nej život

stále tlie,

a čaká na rozlet.

Báseň je pamäť pocitu,

okamihu, či celej epochy.

Je to svedok i dôkaz čohosi.

V básni sme šetci nahí,

slobodní.

Ty stratený list

povedz mi, kde sa túlaš,

kde si stratil

tých pár riadkov,

svoje posolstvo cenné,

to mi už nikdy nepovieš.

Ležíš si kdesi

na vyprahnutej pustej zemi,

smutný a zabudnutý, nahý.

Spomeň si,

spomeň niekedy,

na ten list dávno stratený,

čo nás viedol v ústrety.

Spomeň si na tú cestu prašnú,

Našu nič netušiacu,

na čas, keď som nepozeral do zeme,

ale do očí tebe.

Stará kniha je ako stará tvár.

Jej múdrosť časom vryla

do zeme svoj stály tvar.

Je ako stará poľná cesta

zaviata prachom,

ona ti ukáže

správny smer

zakrytý machom.

Ona ti povie viac

o minulej pravde.

V nej si každý

svoju spomienku nájde,

ba i viacej.

Otoč sa ku mne

ukáž sa mi

stratený list!

Čo na ňom bolo,

už nepovie mi nik.

Bola to láska, radosť,

či ťažký vzlyk?

Bol biely ako sneh,

či modrý ako more?

Možno si leží

ušliapaný, zabudnutý

kdesi na dne.

Hádam ho raz

ktosi nájde

a pošle k tebe ďalej.

Pašovaný básnik

Šiel by som cestou do Nitry

inkognito.

Schovaný kdesi v puzdre

pozerám niekde do prázdna

a čakám na cieľ,

cez rolety preniká do tmy

akási iná tma.

Pozerám do tmy a prepadá ma.

A prepadám sa?

Neviem.

Viem, že letím, padám,

no nebojím sa.

Pomaly však rozoznávam tvar.

Tma letmo sťahuje sa do seba.

Vidím stále viac je to iná tma

stále menej padám.

Polnočniny

Čas

Scéna z filmu: On a Ona

Kolobeh

Nespavosť

TICHO

POTOPENÁ KATEDRÁLA

MATERIALIZMUS

SLOVO

PANTA REI

JESEŇ I.

JESEŇ II.

PÁR SEKÚND

LENIVOSŤ

VRESK HOLUBOV

TÚŽBA

ŽIME

POĎME

DAJME

DUDY

POETIKA

SLOVO

BLČIA VATRY

TEPLO

STRACH Z NOCI

SLNKO

O velikánovi

Tvoje oči