Poprvé vydáno v New Yorku nakladatelstvím Harper & Row Publisher pod názvem Linda Goodman´s Love Signs v roce 1978.

Všechny práva vyhrazena. Žádná část této knihy nesmí být reprodukována, uchovávána v rešeršních systémech nebo jakkoliv elektronicky, fotograficky či jinak přenášena bez předchozího písemného souhlasu majitele práv a nakladatele knihy.

©Mannitou Enterprises Unlimited, Inc., 1978

Translation ©Vanda Ohnisková, Petr Pálenský, Igor Košut, Eva Zajíčková, Jan Sládek, 2009

Illustrations ©Handelsman, The New Yorker Magazine, Inc., 1978

©Nakladatelství JOTA, s.r.o., 2009

ISBN epub 978-80-7462-528-2
ISBN mobi 978-80-7462-533-6

Znamení lásky

….. proč tato kniha vznikla

Při čtení knihy Znamení lásky si zajisté povšimnete, že je mnohem více těch slunečních znamení, s nimiž můžeme nalézt pokoj, lásku a porozumění, než těch, u nichž bychom se snad mohli setkat s jistým tlakem, antipatií či neschopností komunikace – zkrátka v harmonii naší sluneční soustavy lze najít více příležitostí k lásce a soucitu než k nenávisti a nedůvěře.

A přece znepokojení mužové a ženy, pohybující se všemi stezkami života, od geologů a ekologů přes věštce až po astrology, neustále prorokují blížící se pohromy a katastrofy, ať již způsobené lidskou rukou či přirozené, jež s sebou přinášejí nebezpečí záhuby naší hasnoucí planety, jež tak rychle ztrácí své světlo, a to ještě před koncem následujícího kritického desetiletí. Byli jsme varováni, ale málo z nás vzalo toto varování na vědomí. Byli jsme voláni, ale jen málo z nás na toto volání odpovědělo. Neboť k tomu, aby Země opět začala jasně zářit, k tomu je zapotřebí opravdového zázraku.

Jedině pokud se naučíme využívat moudrosti planet, klíče k univerzální Pravdě našich spolustvořitelů, jedině pak budeme snad schopni každý vytvořit onen zlomek duhového spektra poselství písně „Mír na Zemi mužům… a ženám… dobré vůle“, kterou si před dvěma tisíci lety prozpěvovali nad Betlémem nebešťané, aby tak zvěstovali příchod Věku Ryb a laskavého Nazaretského, jenž nás požádal pouze o to, abychom se milovali navzájem, a jenž nám přislíbil, že co on činí, můžeme my činit též.

Stále ještě není pozdě pro radostné poselství těchto andělských návštěvníků (jež jsme doposud neidentifikovali), dodnes stále ještě zní hlas jejich trub, hlas, jenž nyní ohlašuje Věk Vodnáře… a naději pro všechny ty, kteří hledí k nebesům a naslouchají hudbě. Myslím, že nemůže být lepší předehry pro onen zázrak, jehož je nám tolik potřeba a který možná přijde dříve, než se nadějeme, než vůbec budeme schopni využít umění prastarých mudrců, abychom připravili cestu pro jeho návrat a pro nové hledání lásky mezi hvězdami… lásky muže k ženě… a lásky jich obou ke každé živoucí rostlině a tvoru. Neboť sama láska má tu moc v hodině soumraku dějin obdařit mírem pozemšťany dobré vůle.

Léta Páně 1978

Všem čtenářům

V knize Znamení lásky najdete mnoho kontroverzních myšlenek mravní, filozofické a intelektuální povahy, a to z oblasti vědy i náboženství.

Pro některé z vás budou tyto myšlenky inspirující, jiným se pak budou zdát podivné a znepokojující – a pro někoho mohou být přímo pobuřující. Jsou zde uváděny jako pravda a mnozí z vás je také tak budou chápat – avšak vím, že mnozí je za pravdivé považovat nebudou.

Sdílím s vámi své osobní objevy pravdy, protože věřím, že každé hledání s sebou nese i povinnost rozdělit se s druhými o to, co bylo nalezeno, v zájmu urychlení úsvitu harmonie na Zemi, v zájmu nastolení trvalého míru.

Nicméně nežádám vás, abyste mé myšlenky přijímali jako svou pravdu, pokud se neshodují s vaším vlastním osobním osvícením a soukromým přesvědčením, a ani to od vás neočekávám.

Částečnou pravdu – semínka moudrosti – lze nalézt na mnoha místech. Částečnou pravdu lze nalézt ve vrozeném instinktu, v pozemském právu, ve společenských zvyklostech, vědeckém výzkumu, filozofii a náboženské nauce. Semínka moudrosti jsou ukryta ve všem, co kdy bylo napsáno… zvláště v umění, hudbě či poezii… a především v Přírodě samé.

Ovšem skutečnou Pravdu lze nalézt na jednom jediném místě – v jednotě každého muže a každé ženy s věčným zdrojem skrytého vědění, zdrojem, jenž je uvnitř jich samých a který musí každý jedinec hledat a najít sám.

Můžeme sice tuto cestu ukázat druhým, ale každý po ní musí kráčet samostatně – dokud každičký „zbloudilý“ nebude na konci cesty oslněn světlem plným moudrosti… Ocitneme se pak tam, kde naše pouť před dávnými časy započala, před časy tak dávnými, že si to již ani nepamatujeme.

PŘEDMLUVA

Otázka vzájemné snášenlivosti (kompatibility) jednotlivých znamení pronásleduje astrology jako stín hrdiny Petra Pana již odedávna. Při každém setkání si může být astrolog jist nějakou otázkou typu: „Jak se Střelec snáší s Rybami?“ „Často se se svým manželem hádáme. Je to proto, že muž je Lev a já jsem Vodnář?“ – Nebo: „Jaký je nejvhodnější partner pro Blížence?“ Podobné dotazy řeší profesionální astrolog i v televizních či rozhlasových pořadech nebo v časopisových rubrikách.

Každý by se zkrátka rád dopídil nějakého základního, univerzálního pravidla, jež by mu neomylně napovědělo, která sluneční znamení se k sobě hodí a která ne. Dokonce jsem se jednou ocitla v koncích i v zubařském křesle, když mi nejdříve zubař vytrhl zub a potom z něj vypadlo: „Ne,že bych nějak zvlášť věřil na astrologii, ale jaké mám vyhlídky s ženou Kozorohem?“

Vy, kteří jste jednou byli mladí (a věřím, že stále jste), víte, že Tinker Bell řekl Petrovi: „Pokaždé když některé dítě řekne, že nevěří na víly, potom někde nějaká víla umírá.“ Podobně tak pokaždé když někdo řekne: „nevěřím na hvězdy“, potom někde jinde umírá nějaký lidský vztah kvůli nedostatku porozumění, jež by bývalo mohlo být oněm lidem dáno pouze díky základní znalosti astrologie – neboť astrologie není pouhá hra, nýbrž skutečnost. Na tomto nejstarším umění a vědě není vůbec nic mysteriózního, leda byste ji snad nazývali „mysteriózní“ proto, že jejími výsledky jsou zázraky lásky a porozumění. Ovšem bez ohledu na to, jak tomu všemu budete říkat, můžete si být jisti, že to funguje.

Námaha a čas, které věnujete podrobnému srovnávání dvou horoskopů z hlediska jejich vzájemné slučitelnosti, stojí vždy za to, neboť pokud objevíte, že obě sluneční znamení jsou navzájem v trigonu, sextilu či v konjunkci – a stejně tak jsou navzájem v trigonu, sextilu či v konjunkci i vzájemná měsíční a sluneční znamení (znamení spojená s Lunou a Sluncem v čase narození obou lidí) – a pokud navíc objevíte pozitivní vztah znamení obou světelných těles se znameními Ascendentu, potom láska dostává ještě daleko hlubší rozměr. Každá láska má schopnost a energii k tomu, aby přání převáděla ve skutečnost, ovšem láska mezi dvěma lidmi, jejichž osobní aury takto harmonicky splývají, vytváří takový druh vibrace, o níž píší básníci a která je schopna skutečně magických zázraků.

Mezi miliony párů na Zemi, snažícími se o dosažení (nebo které již dosáhly) společného uspokojení a naplnění – a těmi, jež doposud procházejí těžkou sexuálněkarmickou zkouškou -, jsou i takové vzácné dvojice, které označujeme esoterickým termínem „duchovní druhové“ či „duchovní blíženci“.

Občas se stává, že muž a žena se potkají a okamžitě v očích toho druhého poznávají druhou polovinu sebe samých. Oči jsou oprávněně označovány za „okna do duše“. I jejich hlasy jako by se jejich uším zdály být důvěrně známé, jako nějaký zapamatovaný hudební akord. Oba okamžitě pocítí onu nezměnitelnou skutečnost, že jsou, byli a vždy budou Jedním, ať již proti svému osudu třeba po staletí bojovali či se onomu spojení zbytečně bránili. Téměř v týž okamžik, kdy se setkávají a hledí jeden na druhého, letí si jejich duše naproti se vzájemným radostným poznáním, aniž by braly ohled na jakékoli konvence či zvyky, na jakákoli společenská pravidla chování, hnány vnitřním věděním, jež je příliš silné na to, aby se nechalo potlačit. Aniž by si řekli jediné slovo, vědí, že pouze skrze toho druhého mohou doufat, že naleznou Jednotu – a pouze tehdy, pokud budou spolu, mohou být oba ve všech směrech Úplnými.

Jistým způsobem se cítí nesmrtelní, a jistým způsobem takoví skutečně jsou… neboť tato rovina lásky může zahrnovat jak poznání toho, jakým způsobem v jednom pozemském těle z masa a kostí lze dosáhnout nesmrtelnosti na několik staletí, tak i schopnost výměny pozemského těla (chrámu duše) v plně vědomém stavu, aniž by došlo ke „kómatu“, které nazýváme smrtí. Řešení problému „přelidnění“, jež se člověku dere na mysl při představě, že by takovouto schopností byl potom nadán každý na Zemi, podrobně řeší až kniha, která na Znamení lásky navazuje.

Nechci se zde pokoušet o nějaký podrobný rozbor původu a konečného osudu duchovních blíženců, neboť jsem tak učinila v další své knize s názvem Gooobers, která by měla vyjít v nejbližší budoucnosti, ale setkávám se s takovou zvědavostí v souvislosti s duchovními druhy či blíženci, že zde uvedu alespoň drobné vysvětlení tohoto jevu, i když zcela neúplné.

Muži a ženě, kteří jsou si duchovními druhy, není zapotřebí říkat slova jako „miluji tě“, neboť oni s jistotou vědí, že patří jeden k druhému, ať již v této současné inkarnaci (v současném životě) nebo (kvůli komickým spletitostem) v jiných, pozdějších staletích. Výrok „co Bůh spojil, člověk nerozdělí“, jejž pronášíme při svatebních obřadech, se vztahuje právě k této skutečnosti. A přece je toto varování něčím zcela zbytečným, je pouhým symbolickým rituálem, neboť žádný člověk nemůže zlomit spojení mezi duchovními blíženci, ani oni sami, a není toho schopna ani žádná vesmírná energie. Síla, která je stvořila, je všemocná a nezničitelná. Onen svazek lze oslabit, konečné spojení a vyvrcholení jejich vztahu lze oddálit, ale rozhodně je nelze od sebe trvale oddělit, a štěstí, jehož se budou dožadovat – až se k tomu kroku odhodlají – přesně podle harmonogramu nadiktovaného jim volbou svobodné vůle „vyšších andělů“ jejich vlastního já (vyšším egem a nadegem každého z nich), nebude mít konce.

Tento druh okamtižé magnetické přitažlivosti je často nazýván „láskou na první pohled“, a nejedná se o žádný náhodný osud. Není pouhou podivuhodnou shodou okolností, že v celičkém světě jsou k sobě duchovní blíženci přitahováni blíže a blíže, až se nakonec setkávají v předem určeném čase, přičemž vzájemné křížení jejich cest bylo předurčeno vyšší rovinou vědomí. Jejich setkání zajišťují jisté spirituální síly se stejnou neomylností, s jakou je podobným univerzálním zákonem řízena každá migrace ptáků a každý návrat komety, a jsou ovládána funkcí karmy, jež je souhrnným součtem příčin, uvedených do pohybu v minulosti, které pak neomylně určují podmínky přítomné. Jakmile nadchází čas inkarnace duchovních blíženců, jsou skrze speciální časo-energetické síly posláni na Zemi, oblečeni do masa a kostí (tělo slouží jako chrám duše), a to v okamžiku pozemského času, který svým rozestavením planet vytváří požadované podmínky. Tyto časo-energetické síly jsou elektromagnetické podstaty, avšak daleko složitější.

Nikdo z nás není schopen ovládat ani ovlivňovat konečné důsledky příčin, jichž jsme byli původci nebo které jsme uvedli do pohybu ve svých minulých životech. Ale jsme schopni ovládat reakce na důsledky těchto minulých příčin. „Svobodná vůle“, jež tyto komické události dokáže změnit, patří „vyššímu já“, a této schopnosti lze dosáhnout tím, že se naučíme, jak s „vyšším já“ (nadvědomím) komunikovat či jak se na ně naladit. Ovšem „svobodnou vůli“ ve vědomé rovině je možno realizovat pouze v budoucnosti – v čase, jenž následuje po onom neustále se pohybujícím proudu, kterému se říká přítomnost a který uvádíme v pohyb skrze činnost, již neustále vyvíjíme, a skrze naše reakce na minulé příčiny – tedy v budoucích podmínkách, jež nás nevyhnutelně očekávají.

Planetární vlivy, z nichž astrolog při zkoumání horoskopů a tabulek takovýchto dvou lidí neomylně rozpozná, že jde o duchovní blížence, jsou natolik složité a rozsáhlé, že je není možné vysvětlit v této knize. Jejich rozbor si vyžádá celý nový svazek, jenž se bude zvlášť věnovat právě tomuto tématu a tématům příbuzným. Ovšem pokud se takovéto planetární vlivy v příslušných tabulkách obou milenců skutečně nacházejí, potom dochází k odhalení osudu těchto lidí; milenci se neúmyslně potkají a poté je již nic nerozdělí, ani prožitek smrti, snad jen dočasné úseky pozemského času za stávajícího života, jež budou sloužit komickým duchovním zkouškám. Během těchto období odloučení, ať již krátkých či dlouhých, budou oba jedinci chtít osamocení, prázdnotu a neúplnost. Nicméně i během těchto dočasných přerušení jednoty funguje mezi nimi neustále pulzující astrální komunikace – neboť i tehdy jsou v jistém spojení, jež na vzdálenost překonává dlouhé míle.

Žena, s níž se osobně znám, prožívala nedávno stav citové úzkosti, neboť zoufale postrádala kontakt s mužem, jehož milovala (svým duchovním blížencem) a který byl v té době v zahraničí. Nebylo jediného způsobu, jakým by mohli být vzájemně v kontaktu, ani prostřednictvím telefonu, ani prostřednictvím pošty. Jedné noci, když ležela potmě v posteli, ucítila velice výrazně přítomnost svého milovaného, ovšem jelikož ho ani neviděla, ani se ho nemohla dotknout, pocítila zklamání a bezděčně nahlas řekla: „Proč mě neslyšíš, když tě volám?“ Najednou se rozsvítila lampička na psacím stole na druhém konci místnosti a v týž okamžik upadla na zem veliká papírová sedmikráska, kterou jí daroval před několika měsíci. V úžasu se v posteli posadila, pohlédla na lampičku i na spadlou sedmikrásku a opět řekla nahlas: „Pokud jsi to světlo rozsvítil opravdu ty, dej mi znamení, že jsi skutečně zde, ve svém astrálním těle; zhasni to světlo.“ Lampička okamžitě zhasla, aby na chvíli ponechala pokoj v temnotě, ovšem za okamžik se zase sama rozsvítila a naplnila ložnici světlem. Než k tomuto podivnému úkazu došlo, byla lampička několik hodin zhaslá, takže se rozhodně nemohlo jednat o nějaké výpadky elektrického proudu.

Pro to, co se stalo, nebylo absolutně žádného vědeckého vysvětlení. Ani žárovka, ani přepínač nebyly uvolněné ani jinak poškozené, a ani na připojení či zásuvce nebylo možno najít žádnou závadu. Vše bylo podrobeno důkladné kontrole. A papírová sedmikráska byla až do oné nečekané příhody celé měsíce bezpečně upevněná nad obrazem na zdi. Takovéto „zázraky“ lze však snadno vysvětlit pomocí zákonů metafyziky. Duchovní druh oné ženy ucítil její potřebu a odpověděl jí, astrálně veden svým i jejím „vyšším já“, skrze stříbřitě modré pouto, jež je k sobě pojilo, světelný paprsek, ve skutečnosti viditelný pouze takovému fyzickému zraku, jakým disponuje pouze zkušené médium či senzitivní bytost. Později se žena dozvěděla, že milovaný muž se s ní přesně v tutéž dobu snažil také spojit. Těm, kteří věrně milují a umějí využívat elektrického spojení, jež je k sobě poutá, těm není potřeba pošt ani telekomunikačních společností, neboť jsou neustále v kontaktu prostřednictvím své astrální „východní jednoty“. Podobných případů, k nimž došlo mezi dvěma lidmi, kteří byli ve vzájemném láskyplném vztahu jakéhokoli druhu, ať již se jednalo o rodiče a děti, o blízké přátele, manžele či milence, se doposud událo bezpočet.

Stále však slýcháme výkřiky strohých vědců: „Chceme fakta, fakta, fakta!“ Astronomie i ostatní vědy, které skrze malé stromečky nižší matematiky a fyziky nejsou schopny uvidět vzrostlý metafyzický les, jednoduše „meta“ zavrhují, přestože metafyzika je schopná vysvětlit mnoho ze záhad. „Meta“ je řecké slovo, jež znamená „za, přesahující“. Pravda tedy leží nad faktickou myšlenkou? Einstein si toho byl vědom. Jednoho dne, a nebude to v tomto nadcházejícím Věku Vodnáře dlouho trvat, budeme mít k dispozici nástroje natolik citlivé, že jich bude možno použít k měření nezměrné energie magnetického pole lásky, čímž budeme schopni demonstrovat způsob, jakým její elektrické impulzy dokážou narušovat přírodní zákony (nikoli však negativně), obracet gravitaci (a též třeba skrze regeneraci buněk zvrátit proces stárnutí), jak dokážou rozšiřovat možnosti telepatického spojení, a stejně tak budeme schopni i mnoha jiných zázraků, včetně možnosti vybavit si zpětně minulé inkarnace, což budou fakta, před nimiž bude konečně skeptická věda nucena kapitulovat. Ano, toto vše dokáže láska, pokud je touha dostatečně silná, pokud pohnutky nejsou sobecké a pokud je vynaloženo dostatek víry a dostatek vůle. K takovým věcem dochází každý den.

Hodnověrní svědkové dokládají, že útlá žena je schopna zvednout třeba i kola dvoutunového auta, pokud je pod nimi její dítě – což je v naprostém rozporu se zákony fyziky, ovšem v dokonalém souladu se zákony metafyziky. Láska je totiž daleko více než pouhý cit či pocit. Láska je pozitivním elektrickým impulzem, a věda doposud nebyla s to vyvinout zařízení, které by bylo natolik jemné, aby tyto impulzy, skutečně existující, dokázalo zachytit. „Vědci“ nevěřili ani v rádiové vlny, dokud je nebylo možno změřit… a přesto, přes jejich skepsi, se tyto vlny kolem nás vyskytovaly. H. T. Buckle napsal ve své knize History of Civilization in England (Dějiny civilizace v Anglii): „… co se významných objevů týče, je zcela běžné, že ještě po jejich zveřejnění vyroste několik generací, aniž by jim byly ochotny věnovat sebemenší uznání; potom nastane období, kdy je na tyto pravdy pohlíženo jako na běžnou skutečnost; a o něco později již nastává jiné období, kdy jsou považovány za naprosto nezbytné a i ti největší zabedněnci se podivují nad tím, jak je kdo kdy mohl popírat.“

Během strastiplného hledání duchovního druha se člověk několikrát ocitá ve slepých uličkách, mnohý vztah, který se zpočátku zdál jako ten pravý, posléze vybledne, až se nakonec rozplyne v nezájem a znuděnost, a i když je duchovní blíženec nakonec nalezen, stále ještě nás očekává dostatek komplikací a zkoušek způsobilosti, jež nám budou dočasně působit bolest, kterou lze zmírnit pouze neustálým porozuměním a odpuštěním. Pokud jen oplácíme bolest bolestí, jistojistě si takovéto reakce pěstujeme i do budoucnosti a naše karma nám vše vrátí i s úroky.

Někdy se může zdát, že problémy dvou lidí, kteří se milují, jsou beznadějné, že překážka, jež je od sebe odděluje, je nepřekonatelná. Ovšem veškeré takovéto problémy se okamžitě rozplývají, jednoduše se zcela ztrácejí při pouhém doteku rukou či srdcí, myslí, nebo i jen když se vzájemně dotknou nosem a přitom zašeptají jediné slovo: „zázrak“. Neboť láska je zázrakem, tajnou mocí, kterou disponují všichni ti, kdo milují, aniž by si to uvědomovali. Nezáleží vůbec na tom, jak velká je rána nebo jak hořce zní vyslovená slova – láska všechno zahladí, jako by nikdy k ničemu takovému nedošlo, ovšem je k tomu zapotřebí touhy a vynaloženého úsilí toho, kdo bolest způsobil – a též schopnosti odpuštění ze strany toho, komu bylo ublíženo. Touha, úsilí a odpuštění, to vše je zapotřebí k uvolnění síly a moci lásky.

V bájné výpravě za svatým grálem jde o dvojí hledání. Na materiální či pozemské úrovni se týká skutečného poháru, z něhož Nazaretský pil při Poslední večeři Páne. Pohár byl podle svědectví svatých zakopán blízko místa, kde druidští kněží (následovníci esejců) vykonávali své mystické obřady – a k jeho objevu Věk Vodnáře směřuje.

Na vyšší, mystické úrovni však každý člověk úspěšně zakončí výpravu tehdy, kdy se opětovně spojí se svým duchovním blížencem, neboť jedině tehdy, když se všichni osamocení a rozdělení blíženci radostně shledávají v opětovném spojení, jedině tehdy do sebe zapadají jednotlivé dílky skládačky Života a jedině potom vzniká úplný obraz, který je součástí celého vesmíru. Podle legendy se má na úsvitu Věku Vodnáře spojit opět v jedno tělo čtrnáct kousků duše Usirovy. Usirova duše byla rozptýlena na všechny strany, když jeho bratr Sutech (jenž způsobil první západ Slunce na Zemi) rozsekal Usirovo tělo na čtrnáct kusů. Z těchto kousků potom vzejde muž, jenž bude opět po milionech let hledání a po bezpočtu inkarnací, jimiž musel projít v minulosti, spojen se svým duchovním blížencem – bohyní Eset.

Ve stejné chvíli pak dojde i ke znovuspojení nadlouho rozdělených duchovních blíženců Sutecha a jeho Nebthety, aby společně dokonali své poslání a skrze splynutí svých aur objevili svatý grál Nazaretského. Potom, jak praví legenda, skrze zázrak vzájemného odpuštění onoho dávného hříchu Sutech se svým bratrem Usirem a s Eset a její sestrou Nebthetou naleznou ztracené kroniky Atlantidy… stejně jako hrobku Usira, jež obsahuje záznamy o stavbě Usirovy Velké pyramidy v Gíze (nikoli Chufevovy, jak je mylně již po celé věky předpokládáno). Jakmile tedy dojde k naplnění těchto velikých a svatých událostí, jež budou následovat po procitnutí oněch čtyř duchovních blíženců (a jednoho dalšího), kteří dojdou k poznání skutečné totožnosti svých „vyšších já“, znenadání začne docházet k témuž vzájemnému rozpoznávání i mezi mnoha dalšími duchovními blíženci. Teprve poté si uvědomíme naše dědická práva, jak je pokorně stanoví modlitba: „Přijď království tvé, buď vůle tvá, jak v nebi, tak i na zemi“ (jak nahoře, tak i dole). A teprve poté snad budeme schopni změnit podobu Trojice sluneční, hvězdné a měsíční energie kosmu.

Ti, kdo hluboce milují a kdo jsou v opravdovém spojení se svými druhými polovinami sebe samých, ti nemají nejmenší touhy rozpoutávat války ani podmaňovat si druhé. Stejně jako měla i ve smrti vášeň Romea a Julie moc zrušit nepřátelství a usmířit rozhádané Kapulety a Monteky, tak i extatické splynutí milenců (duchovních blíženců) má moc sjednotit muže i ženy, celé lidstvo, všechny pozemšťany ve věčném míru a dobru. Pax et bonum. Není náhodou (nic není náhodou), že muž, jenž přinejmenším učinil první mírové gesto, jehož záměrem bylo dosáhnout usmíření na Středním východě, Anvar Sadat, je skutečně šťastně ženatým mužem, který má po svém boku ženu reflektující cíle jeho „vyššího já“, a stejným mužem je i izraelský Menachem Begin, jenž přinejmenším zpočátku toto gesto přivítal ve stejně upřímném duchu a se stejným projevem dobré vůle. Stejně tak nebylo náhodou, že Hitler byl osamoceným člověkem, jehož nikdo nemiloval.

A Ježíš Nazaretský? Ten rozhodně nebyl ani sám, ani nepostrádal lásku žen. Zajímavá a úzkostlivě propracovaná kniha Štíra reverenda Williama Phippse s názvem The Sexuality of Jesus (Sexualita Ježíšova), kterou roku 1973 vydalo nakladatelství Harper & Row pod názvem Did Jesus Love? (Miloval Ježíš?), vrhá tolik potřebné světlo na dlouho skrývanou záhadu Ježíše a jeho vlastního duchovního blížence. Neboť i on byl pouhým mužem, i když s božskými vlastnostmi – a i ona byla pouhou ženou, stejně jako já či vy.

Dogma o božství, stejně jako dogma o patriotismu, je negativní vibrací, která se snaží nadřazovat jednoho muže, jednu ženu či jeden národ nad ostatní lidi či národy. A jak je to tedy s Ježíšem Kristem? Ano, byl více než lidský, byl odlišnou entitou, ale nebyl o nic více nadčlověkem ani bohem než kterýkoli muž či žena, kteří se ve vzácných a krátkých chvílích dokážou naladit na své individuální nadvědomí. Anvar Kristus… Menachem Kristus… Robert Kristus, Telma, Michal, Zuzana, Artur Kristus… a tak dále včetně vašeho jména. Kristus je jednoduše jiným vyjádřením svatého Ducha, jenž dokáže vstoupit do každého člověka. Jsme všichni synové a dcery Boží – a také synové a dcery Jeho družky, Jeho duchovního blížence. Neboť jak by mohl náš stvořitel nemít svůj protějšek? Polarita pozitivního-negativního, mužskosti-ženskosti přece existuje ve všech rozměrech, na všech stupních vědomí, jak v nebeských galaxiích, tak v pozemském pekle (jak je nyní zřejmé). Sám Ježíš nikdy neprohlašoval, že je bohem. „Co jsem učinil, můžete činiti též… běžte a čiňte jako já… budiž vám učiněno dle vaší víry…“ To nejsou výroky vyjadřující nějakou spirituální nadřazenost, nýbrž pouhá upozornění, že to, co je demonstrováno, je projevem „božského“ uvnitř každého z nás, že jde o zázraky, jichž jsme my všichni schopni – i když nikoli bez obětí, nikoli bez jisté disciplíny, jíž je zapotřebí, abychom dokázali ovládnout své tělo, mysl a emoce. Je jen přirozené, že slovo „disciplína“ má stejný slovní základ jako slovo disciple (učedník).

Ony předpovídané katastrofy a pohromy, ať již k nim má skutečně dojít či nikoli, ať jim skutečně nejsme schopni zabránit či jsme schopni, byly uvedeny do chodu mnoha temnými silami… podzemními testy destruktivních druhů energie… negativními vibracemi současné vlny sexuální promiskuity a degradace sexu na jeho nejnižší možnou úroveň… opětovným vzestupem hamounství a hrabivosti… sobectvím a neochotou dělit se s někým jiným o své peníze, jídlo či lásku. Potřeba sexu je pro lidi na celém světě stejně naléhavá jako potřeba jídla. Ale sdílet lásku, to přece neznamená dělit se navzájem o svá těla při smyslných skupinových sexuálních zážitcích – vždyť nenasytnost nemůže být správnou odpovědí ani na jednu ze zmíněných potřeb.

Sex není hřích, pouze zneužívání jeho energie je hříchem proti „vyššímu andělu“ našeho vlastního já. Sexuální splynutí je „hlubokou“ extází, kterou objevují ti, kdo milují, je symbolem splývání muže a ženy s vesmírem a přírodou v jediný celek. Jedná se zde o jednoduchou záležitost priorit. Nejdříve se zamilováváte zrakem, poté svou myslí a nakonec svým srdcem (city). Ovšem nyní do tohoto prožitku vstupuje i vaše duše, ať již si to uvědomujete či ne, v tomto okamžiku již vnímáte lásku spirituálně, a to je chvíle, kdy teprve lze začít vnímat lásku i tělesně.

Pokud změníte pořadí těchto kroků, prostě to nefunguje, neboť pouze oči vědí, jak vás vést v mysl toho, na něhož hledíte, pouze mysl ví, jak vás uvést v srdce toho, s nímž jste našli duchovní spřízněnost, pouze srdce ví, jak vstoupit v jednotu s duší toho, jehož milujete, a duše je si dobře vědoma – velmi dobře vědoma, věřte mi -, jak vás poté vést k extázi jednoty, již nazýváme pohlavním stykem, v němž se dva stávají „jedním tělem“.

Jestliže však začínáte stránkou tělesnou, tělo nemá nejmenší potuchy, kam vás zavést; vede vás pouze k větším a větším tělesným požitkům, které však samy o sobě nemají tu moc naplnit očekávání lásky či zasytit hlubší potřeby lásky, k požitkům, které působením jistých fyziologických zákonů nutně musejí posléze vést k imunitě těla vůči těmto požitkům, a tak tělo následně vyžaduje stimulaci stále silnější a silnější, až nakonec, stejně jako v případě drogy, tělo dosahuje takové roviny, v níž se veškeré pocity ztrácejí a dochází k zapomnění. Používat tělo jako nástroje sexu zcela oproštěného od lásky, to je jako poslouchat stereofonně nahranou symfonii z jediného reproduktoru.

Ano, tento čas je čas pro příchod Spasitele, který nám opět připomene základní pravidla lásky, jimž nás kdysi učil a jež jsme tak záhy zapomněli. Neboť není důležité, jak hluboko jedinec či celý národ zabředl do omylu, protože láska vždy dokáže znovu nastolit úctu k lidství. A stejně tak není důležité, jak daleko je od nás námi milovaná osoba, protože láska nás s ní stejně vždy opětovně spojí. Básník Emmet Fox říká, že pro lásku, pokud ji prožíváme s dostatečnou silou, není vzdálenost, kterou by nedokázala překonat, není nemoci – ať již mravní, duševní, citové či spirituální -, kterou by nedokázala uzdravit, stejně jako není boje, v němž by láska nedokázala zvítězit. Láska je koncentrovaná kinetická energie, nejmocnější síla přírody, síla, jež sahá za hranice přírody samé.

Kdyby člověk dokázal milovat dostatečně hluboce a dokázal by si tuto lásku podržet dostatečně dlouho, byl by schopen stát se původcem svých vlastních zázraků, původcem stejně mocným jako antičtí „bohové a bohyně“. Není snu, který byste nebyli schopni uskutečnit, není zákona, který byste nedokázali změnit, není situace, kterou byste nemohli vyřešit, pokud bude vaše láska dostatečně silná.

Milovat skutečně hlubokou láskou není nic snadného. Milovat hluboce, to neznamená pouze milovat ty, kteří milují vás, kteří jsou milí, pozorní a štědří. Milovat hluboce znamená též milovat ty, kteří „na vás plivou všechnu špínu světa“, kteří vás nenávidí a neustále vám tuto nenávist dávají pociťovat a kteří postrádají jakékoli porozumění a cit. Oplácet láskou těm, kdo vás milují, to není nic těžkého. Tento druh lásky není spojen s velikými zásluhami či schopnostmi. Jsme inkarnováni v těchto pozemských tělech z masa a kostí, abychom se učili stále hlubším rovinám lásky, abychom se učili nejsložitějšímu umění – milovat ty, kteří jsou milování nehodni. Právě v této schopnosti se skrývá veškerá síla a energie skutečného citu. Je to úsilí daleko bolestnější než radostné, ovšem pokud směřujeme k jeho úspěšnému zdolání, potom jsou výsledky nepředstavitelné. Ponechte stranou veškerou zbytečnou církevní „kanonizaci“ – neboť pokud dokážete milovat s citem dostatečně hlubokým, potom jste sami „svatými“.

V astrologické terminologii to znamená, že láska mezi Lvem a Beranem či mezi Býkem a Kozorohem nevyžaduje téměř žádné úsilí, zatímco pokud spolu dosahují vzájemné harmonie Beran s Rakem, Lev se Štírem či Býk s Vodnářem, je to doklad skutečně hluboké, vyšší lásky. Znamení lásky jsou knihou, jež se pokouší být vodítkem těm, kteří mají to štěstí, že jsou v partnerském vztahu s osobou kompatibilního slunečního znamení, a zároveň se snaží ukazovat cestu k toleranci a harmonii i těm, jejichž současným komickým osudem je svazek s člověkem slunečního znamení protikladného.

I ve společných horoskopech jedinců, jejichž sluneční i měsíční znamení jsou ve vzájemném souladu, se vyskytují planety, které jsou v rozporu, které jsou příčinou periodických neshod a napětí. Pokud chce člověk neshody překonat, znamená to pro něj naladit se na pulzující frekvenci „vyššího já“, začít stoupat vzhůru po cestě k osvícení… vejít v kouzelný svět plný zázraků. Svatý grál se stejně jako bezedný pohár nikdy nevyprázdní pro ty, kteří milují. Matematika metafyziky nám jasně praví: čím více zázraků rozdáme druhým, tím více jich zůstává pro tebe a pro mne.

Kdo z nás čas od času není nehodný lásky? A což právě tyto okamžiky nejsou chvílemi, kdy potajmu nejvíce toužíme být milováni? Ach, jakým kouzlem je vlídnost někoho, ke komu jsme se zachovali nevlídně, jak zázračně zní na naše slova „promiň mi, co jsem ti řekl nepěkného“ odpověď: „Co ti mám prominout? Já si na nic nevzpomínám.“ V takovém okamžiku se naše srdce naplní radostí a náš pohár je plný po okraj. Neboť toto nejstarší alchymické tajemství je zcela prosté.

A tak tedy… Nechť síla lásky stojí při vás. Nechť od vás skrze jas svého světla odvrátí ony prorokované pohromy přírodní, stejně jako pohromy osobní, pohromy odloučení či rozvodu s milovanou osobou.

„… beránky svou paží shromažďuje, v náručí je nosí…“

IZAJÁŠ 40.11

Láska je nejniternější potřebou muže i ženy. Lidský duch strádá nikoli hrozbou nemoci či chudoby, ale strachem, že není nikoho, kdo by o něj skutečně stál, nikdo, kdo by mu skutečně rozuměl. My všichni zoufale toužíme po lásce, bez ohledu na to, zda jsme zdraví, majetní či rozumní, neboť bez lásky zůstáváme osamoceni. A je tedy láska hledána jak v nebi, tak i v pekle, jak svatými, tak i hříšníky, ať již je toto hledání zavede kamkoli… třeba i skrze bludiště sexuální reboluce do Věku Vodnáře.

Řekni mi, jaký smysl má celá tato posedlost sexem?

K čemu směřují všichni ti lidé, co chodí do biografu na pornografické filmy?

A ti, kteří na ně nechodí…

Praktičtí lidé a idealisté, puritáni a prostitutky, frigidní a promiskuitní, mužští šovinisté a bojovnice za ženská práva, ať již čtou Browningovou či Playboye, ať již se dívají na kreslené grotesky Walta Disneye nebo na nejnovější švédský erotický film, všichni tím sledují jeden a týž cíl. Bez ohledu na to, jakou cestou se ubírají na své pouti za štěstím, tou vnitřní potřebou, jež je na této pouti pohání, je vždy láska. Nejde o to ji dávat, nejde o to ji dostávat, jde o to sdílet ji. Milovat a být milován.

Proč je trvalá vzájemná láska tak nepochopitelná? Aby muž a žena dosáhli úplného a trvalého spojení se svou druhou polovinou (s duchovním blížencem), musejí se nejdříve naučit zákonitostem dvanácti slunečních znamení, musejí zvládnout moudrost těchto dvanácti tajemství lásky. Pak budou svými duševními, tělesnými, citovými a spirituálními podstatami schopni dosáhnout konečné, dokonalé harmonie.

Putujeme kolem svého astrologického či komického kola života. Od svého zrození pod vlivem různých slunečních znamení pokračujeme v cestě rychle vpřed, i když občas otálíme nějakou dobu na místě a mnohokrát se vracíme k prožitkům jistého slunečního znamení, abychom si tak osvěžili již jednou poznané zákonitosti. Každý se však vyvíjí svou vlastní rychlostí. „Já“ našeho nadvědomí nás nutí k postupného zdokonalování pozitivních vlastností všech dvanácti znamení a k tomu, abychom zbavili vlastní podstatu jejich negativních vlastností, takže každý z nás se stane nakonec kouskem ryzího zlata s vlastní, plně vyvinutou entitou, hodnou splynutí se svou druhou polovinou – tedy s duchovním blížencem. Za naší touhou po lásce – po duchovním blíženci či duchovním druhovi – leží naše skrytá metafyzická moudrost. Tajemství samého života. Esoterická pravda.

Každé sluneční znamení v sobě skrývá sílu, již lze obrátit ve slabost, a každé sluneční znamení obsahuje i slabost, kterou lze skrze zákon pozitivně-negativní polarity obrátit v sílu. Neboť co je Býkova tvrdohlavost než jiná forma jeho trpělivosti? Co jiného je impulzivnost Berana než negativní stránka Beranovy odvahy charakterizované Marsem? Či jinak: použil by Lev svou hrdost a urozenost k pozitivním účelům ochrany bezmocných, nebo k negativním pohnutkám stát se arogantním tyranským vládcem nad bezbrannými? Volba jedné z polarit našeho slunečního znamení je vždy na nás samých. Pokud je naše volba špatná, potom musíme prožitky slunečního znamení prožívat znovu a znovu; teprve pak jsme schopni ovládnout pozitivní sílu tohoto znamení.

DVANÁCT INICIACÍ LÁSKY

V každém z následujících prožitků jsou muž či žena plně schopni naučit ostatní první vlastnosti je pro osobnost složité. Jakmile však porozumění této druhé vlastnosti dosáhne stupně porozumění vlastnosti první, potom muž či žena dané sluneční znamení plně ovládli. Duše musí skrze následujících prvních šest iniciací lásky projít vícekrát:

Poté, co muž a žena dosáhnou citové dospělosti v těchto prvních šesti vývojových fázích, je třeba, aby (více než jedenkrát) prošli skrze zbývajících šest iniciací lásky, a aby tak objevili její hlubší duchovní smysl:

A tím si nakonec uvědomit, že

LÁSKA JE VĚČNÁ

Je zde jeden závažný důvod, proč je pro vás meditování nad dvanácti tajemstvími lásky, která jsme zde uvedli, tak důležité. Tím důvodem je láska. Klíčem je číslovka dvanáct. Je dvanáct základních minerálních solí užívaných v homeopatii (nejúčinnější ze všech odvětví medicíny). Každá z těchto dvanácti solí má velikou moc ovlivňovat pozitivní stav lidského zdraví v každém z odpovídajících dvanácti slunečních znamení, kteroužto skutečnost jsou schopni chápat homeopaté, ovšem nikoli ortodoxní lékaři (kromě velice mála výjimek). Pro zemské minerály je číslo dvanáct zkrátka příznačné, stejně jako pro metrickou či duodecimální (dvanáctkovou) soustavu. Například diamanty mají dvanáct stran či os, podél nichž musejí být řezány, aby bylo dosaženo oslnivého třpytu, manichejský systém měl dvanáct apoštolů, Šalamounův chrám měl dvanáct částí, dále můžeme zmínit dvanáct prací Herkulových, dvanáct oltářů svatého Jakuba, dvanáct řeckých bohů atd.

Dlouho před tím, než dvanáct Jákobových synů založilo dvanáct kmenů izraelských, získalo velký mystický význam číslo třináct (13). Například bylo dvanáct rytířů Kulatého stolu plus král Artuš, jenž byl členem třináctým. Starověký egyptský bůh/král Usir byl spojován s dvanácti nižšími podkráli, zatímco on sám byl králem třináctým. Podobně tak i aztécký bůh/král Quetzacoatl měl dvanáct následovníků a on sám byl třináctý ve skupině. Také v křesťanství, guamském buddhismu a šíitském islámu je dvanáct následovníků (apoštolů či učedníků) a jeden mistr, přičemž oněch dvanáct učedníků symbolizuje dvanáct slunečních znamení, zatímco „mistr“ je symbolem pro číslo třináct (13) – neboli čistoty dokonalého splynutí všech dvanácti v jeden úplný celek.

Například každého z dvanácti apoštolů v křesťanské Bibli dokážou esoteričtí astrologové z hlediska jeho osobního zvláštního postoje ke Kristovu učení ztotožnit s jedním ze slunečních znamení. Tato pravda židovsko-křesťansko-islámského náboženství je potom vyjádřena matematickou vyrovnaností a nádhernou synchronií horoskopického kola.

Pověrčivý strach z děsivého čísla „13“ je pouze následek duchovní neznalosti a zaslepenosti. Například hotely vždy přeskakují třinácté patro (po patře 12 následuje patro 14) a jen velice málo hospodyněk si zve domů na návštěvu třináct hostů. A přece je skutečným významem tohoto svatého čísla moudrost. Pokud by bylo použito ve jménu zla, mohlo by být příčinou veliké zkázy, ovšem pokud je užíváno v silách dobra, je v jeho moci značná obroda. Jestliže je použito v negativním smyslu, symbolizuje „mistra“, jenž je splynutím podstat všech dvanácti slunečních znamení a který se stal „padlým andělem“, Luciferem. Jestliže je však užito ve smyslu pozitivním, znamená přesný opak – „anděla“ uchovávajícího si svou stálost, oplývajícího věčnou mocí a moudrostí, spravedlivého a soucitného – a milujícího.

Nedílnou součástí astrologie je pak numerologie. Toto téma je příliš obsáhlé a komplikované na to, abychom je ve Znameních lásky mohli plně rozebrat, takže jeho podrobné studii se věnuje jiná z mých připravovaných knih. Nyní se o planetárních číslech zmíníme alespoň stručně, protože jinak bychom nebyli schopni dvanáct znamení lásky plně pochopit. Každé sluneční znamení má svou vládnoucí planetu či světelné těleso (Slunce či Luna/Měsíc) a podobně tak každá planeta je v souladu s jistým číslem, jímž je ovládána.

Například: Slunce (vládce Lva) vibruje s číslem deset či jedna (10 = 1), jemuž se rovná po součtu normálním matematickým postupem.

Měsíc (vládce Raka) vibruje s číslem dvě (2).

Jupiter (vládce Střelce) vibruje s číslem tři (3).

Uran (vládce Vodnáře) vibruje s číslem čtyři (4).

Merkur (vládce Blíženců a dočasný vládce Panny do chvíle, kdy bude objeven a rozpoznán skutečný vládce Panny, Vulkán: viz kapitolu Panna – Panna) vibruje s číslem pět (5).

Venuše (vládce Vah a dočasný vládce Býka do chvíle, kdy bude objeven a rozpoznán skutečný vládce Býka, Pan-Hor: viz kapitolu Býk – Býk) vikbruje s číslem šest (6).

Neptun (vládce Ryb) vibruje s číslem sedm (7).

Saturn (vládce Kozoroha) vibruje s číslem osm (8).

Mars (vládce Berana) vibruje s číslem devět (9).

Každá planeta a světelné těleso přitom též vibruje s tím, co je nazýváno „vyšším oktávovým“ číslem, ale plné vysvětlení tohoto čísla si necháme pro již zmíněnou knihu, která vyjde později.

Možná jste si všimli, že v uvedeném seznamu chybí číslo, které vibruje s Plutem (vládcem Štíra). Mnoho astrologů a studentů numerologie vám řekne, že Pluto vibruje s číslem devět (9), o které se dělí s Marsem (vládcem Berana). Není to pravda. Pluto, stejně jako všechny ostatní planety, má své vlastní osobní „číslo“ – zcela a výhradně -, o něž se nedělí s žádnou jinou planetou či světelným tělesem. My jsme však již vyčerpali všechna čísla od jedné (1) přes devět (9) až po deset (10), jež je vzájemnou vibrací Slunce a Lva, a tím se vrátili zpět k číslu jedna (1) a uzavřeli tak celý kruh. A proto se teď asi ptáte, kde by se mohlo vzít samostatné číslo pro Pluta. To však vysvětlíme následovně.

Nejdříve je důležité si uvědomit, že vibrace devítky Marsu je mužskou vibrací vesmíru, která představuje a symbolizuje základní MUŽSKÝ princip života a lásky. Vibrace šestky Venuše je pak ženskou vibrací vesmíru, která představuje a symbolizuje základní ŽENSKÝ princip života a lásky.

Šest a devět. 6 a 9. Čísla ženské a mužské vibrace, neboli 9 a 6. Muž a žena. Pozitivní – negativní. Tma – světlo. (Polarita.) Povšimněte si, že když ženské číslo Venuše, šest (6), obrátíme „vzhůru nohama“ (převrátíme jeho polaritu), stává se číslem devět (9). Podobně tak když obrátíme vzhůru nohama mužské číslo Marsu, devět (9), a změníme tak jeho polaritu, stává se číslem šest (6).

Muž a žena jsou tak – nerozdělitelní. Každý z nich je neoddělitelnou součástí toho druhého a mužský a ženský princip je tak vzájemně naprosto zaměnitelný. A přece každý z nich míří směrem zcela opačným. Numerologické studium čísel šest a devět skýtá ještě mnoho dalších fascinujících poznatků, jež leccos poodhalují, ovšem my se zde tohoto tématu můžeme skutečně dotknout jen ve velice stručném rozboru. Podrobněji se jím budeme zabývat až v příští knize.

Všimněte si též, že pokud oběma číslům, devítce (9) i šestce (6), odstraníme „ocásek“, stávají se kruhem. Kruh je tajemstvím splynutí duchovních blíženců – nejhlubším mysteriem slunečního znamení Štíra a jeho vládce, děsivého a mocného Pluta. Neboť číslem, s nímž Pluto vibruje, je – NULA. Kruh. Kruh (0) představuje věčnost, neboť symbolizuje hada pojídajícího vlastní ocas. Od mužské (pozitivní) hadí hlavy proudí mužská pozitivní energie k ženskému (negativnímu) hadímu ocasu. Zároveň od ženského (negativního) hadího ocasu pak proudí ženská negativní energie k mužské (pozitivní) hadí hlavě.

Toto je tajemství Štíra, slunečního znamení „sexu“ – a toto je energie, která se skrývá za velkou mocí vládnoucí planety Štíra, Pluta. Nula. Kruh. 0. Had pojídající vlastní ocas. Symbol věčnosti. Neboť pouze tehdy může existovat skutečná pravda, pokud se všechny polarity – mužská a ženská, mládí a stáří, tma a světlo, noc a den – vzájemně napájejí vlastními energiemi, jež mezi sebou splývají, aniž by si vzájemně odporovaly.

Plutovo vibrační číslo nula v sobě též zahrnuje tajuplné mysterium svaté Trojice – „Otce, Syna a Ducha svatého“. „Syn“ (lidé obojího pohlaví) je energií mužskou. Duch svatý (duch Kristův) je přitom energií ženskou. Pokud obě energie proudí směrem k sobě navzájem (místo toho, aby zůstaly navzájem v opozici), vytváří se energie třetí, která je oběma a zároveň žádnou z nich – energie neutrální a VŠEMOCNÁ – tj. „Otec“ (Bůh). Tato třetí energie, zkombinovaná z energie mužské a ženské, jež proudí k sobě navzájem, a nikoli proti sobě, je zdrojem mnoha zázraků, jakými je veliká božská moc, početí dítěte, početí myšlenky (pokud ke slovu myšlenka – anglicky idea – přidáme písmeno „l“ jako „láska“, vznikne mám ideal, tj. ideální), je také energií pro pohon raket cestujících k jiným slunečním soustavám.

Není žádnou náhodou, že Kekulé, který učinil monumentální objev prstencového strukturního vzorce benzenu, a tím připravil cestu k teoretickému aspektu organické chemie, uvedl, že se mu před tím, než svůj vzorec navrhl, opakovaně zdálo o „hadovi, jenž pojídal vlastní ocas“.

Proto veškerá mysteriózní „moc“ Plutova-Štírova pramení z podvědomé znalosti tohoto nulového principu, že dokonalé splývání mužské a ženské podstaty vytváří třetí energii, která je oběma, avšak zároveň není ani jednou z nich, která je neutrální a VŠEMOCNÁ – neboť není v rozporu, nýbrž umožňuje, aby obě polarity navzájem harmonicky splývaly.

Jinou charakteristikou, jiným „tajemstvím“ Plutova nulového kruhu je následující skutečnost: Co se stane, jestliže přidáte nulu (0) k jakémukoli jinému číslu? Každý bankéř či student matematiky vám řekne, že tím „zvýšíte“ hodnotu onoho čísla. Hodnota jediného dolaru zcela viditelně stoupá, pokud za jedničku dosazujete jednu nulu po druhé. Z 1 dolaru se tak rázem stává 10 dolarů, 100 dolarů či dokonce 1 000 dolarů nebo 10 000 dolarů a tak dále. NULA se tedy rovná hodnotě, MOCI. Tato informace je užitečná pro všechny Štíry; toto způsobuje moc. Had pojídající vlastní ocas – tajemství věčnosti.

Nyní bych ráda vysvětlila něco, bez čeho by bylo pochopení dvanácti tajemství lásky, spojených s tajemstvím kruhu, jen velice obtížné. V této knize se velmi často setkáte s termínem „spolustvořitelé“. Skeptického člověka, jenž si v žádném případě nedokáže představit „starozákonního Boha“ s vlastní družkou po svém boku, bych ráda odkázala na vědecký zdroj, ačkoli jsem přesvědčena, že skutečnému spirituálnímu procitnutí není třeba žádných jiných důkazů, než jakým je instinktivní znalost pramenící z vlastního nitra.

Následující citace je vzata z pečlivého překladu Septuaginty, nejranější známé verze Starého zákona (asi 250 př. n. l., přičemž vznik našeho standardního hebrejského rukopisu se datuje až někam do období renesance). Tento překlad byl publikován nakladatelstvím Falcon´s Wing Press v roce 1960 a jeho redaktorem byl dr. C. Musès. Výňatek je z Knihy Přísloví 8, 3-31.

U bran Mocných se usadila

A u vchodu pěla píseň svou:

„Na počátku, než Hospodin stvořil Zemi,

když připravoval nebesa, byla jsem tu s Ním,

a když odložil svůj trůn ve větry,

když ukládal moři cíl jeho,

a vodám, aby nepřestupovaly rozkázání Jeho,

tehdáž jsem byla s ním v souladu. A byla jsem

jeho potěšení, a každý den jsem se

v každé době Jeho přítomností radovala.

Církevní křesťanství, skrze překrucování pravdy a „patriarchální“ představu hebrejského Starého zákona, již dlouhé věky šíří falešné učení o výhradně maskulinní svaté Trojici, a tímto klamem jsme byli dosud připravováni o vznešenou a ušlechtilou pravdu. Avšak úsvit Věku Vodnáře, prorokovaný věštci všech náboženství, vnese opět do našich srdcí světlo vědomého znovunastolení blažené vyváženosti mezi ženskou a mužskou energií na Zemi. Tato blažená vyváženost je spojena s trvalým splynutím všech duchovních blíženců a je připravena vytrysknout ve všech toužících, prahnoucích srdcích. Je nazývána mnoha jmény, ačkoli jejím skutečným jménem je PRAVÉ JÁ, jak zjistíme ve splynutí se svým duchovním blížencem. Počátkem je rozpoznání mužské a ženské pravdy, ukryté ve svaté Trojici a v symbolu věčnosti – hadu pojídajícím vlastní ocas – v tajném vědění, jež „had“ dal Evě, která je předala Adamovi. Fakt, že pojídání tohoto „zakázaného ovoce“ ze „stromu vědění“ začalo být později nazýváno „prvotním hříchem“, je jen důkazem o zoufalém úsilí temných sil skrýt světlo pravdy překrucováním polarity. Činili tak starověcí patriarchové, kteří se děsili toho, že by mohli následkem rovnosti pohlaví ztratit svou mužskou nadřazenost. Avšak Eviny dcery ve Věku Vodnáře se postarají o to, aby svět došel k poznání, že „původní hřích“ je ve skutečnosti praotcem všech podvodných náboženských dogmat, a Adamovi synové ve Věku Vodnáře budou tak osvíceni Evinou moudrostí. Ani „otcové“ církve nebudou s to zabránit příchodu světla, předurčenému a předpovězenému spirituálnímu procitnutí Nového věku – blažené vyváženosti Uranově. Možná že Adam prostě nedokázal tuto pravdu dříve unést. Ovšem dnešní Vodnáři ji unést dokážou – a také ji unesou.

Jakmile bude svět podroben vibracím Uranovým a podrobnému pohledu skrze mikroskop Vodnářův, veškerý klam bude okamžitě odhalen jako pouhé pokrytectví a „původní nevinnost“ bude počátkem moudrosti. Jakmile pak lidé na celém světě začnou spolupracovat s těmito božskými principy blažené vyváženosti mužské a ženské podstaty, potom se Věk Vodnáře projeví v celé své nádheře a velkoleposti znovuzrozené a ještě větší moudrostí obdařené Atlantidy. Ani všichni šovinisté, ani všichni šílenci pohrávající si s atomovou a nukleární energií nemají šanci zastavit Uranovo vlnobití pravdy.

Protože muž a žena se vyvíjejí v astrologickém komickém kruhu a přitom do svých vlastních osobností vstřebávají vlastnosti jiných slunečních znamení – přičemž některé učí a od jiných se zase učí sami -, každý jedinec má spirituální povinnost podržet si v této inkarnaci pozitivní celistvost svého slunečního znamení a též respektovat toto právo u druhých. Lev zkrátka musí mít svou důstojnost, stejně jako Rak musí lpět na bezpečí, Kozoroh musí ctít tradici, Blíženci musejí upřednostňovat svou svobodu. Každý se musí ve Věku Vodnáře realizovat podle přísloví „žít a nechat žít“, tedy být sám sebou a respektovat, že ostatní chtějí rovněž být sebou samými. Prvním krokem k chápání základního významu lásky – a tím konečně i k dosažení svého naprostého naplnění – je potom naučit se tolerovat a nezatracovat vlastnosti jiných slunečních znamení, než je to naše.

Při zkoumání vzájemných vztahů dvanácti slunečních znamení skrze jejich charakterové rysy, které jsou s těmi našimi buď v souladu, nebo v rozporu, bychom měli mít stále na paměti, že konečným cílem každé duše je učit druhé o vlastnostech všech slunečních znamení, stejně jako učit se o vlastnostech slunečních znamení od druhých, které na své cestě potkáváme. Tato pouť vlastně znamená růst ducha, od dětství duše přes dospělost duše, střední věk, stáří, smrt, až po následující znovuzrození. Duše může být vysvobozena ze svého věčného kruhu zrození a smrti pouze tehdy, pokud se naučíme od smrti osvobodit i naše fyzická, tedy hmotná těla – a troufám si říci, že k tomuto zázraku dojde mnohem dříve, než mnozí z nás nyní tuší. Problém přelidněnosti planety, což by v důsledku takové dlouhověkosti nastalo, by bylo možno řešit několika způsoby, ovšem pro diskusi nad těmito různými možnostmi není ve Znameních lásky dostatek místa, a proto bych se aspekty blížícího se Nového věku raději zabývala až ve své příští knize.

Symbolickou pouť duše skrze dvanáct slunečních znamení lze nejlépe pochopit tak, že si představíme muže a ženu, podstupující podobnou cestu prostřednictvím své mysli a svého těla. Duše nejdříve vstupuje do počáteční fáze, jež je srovnatelná s fází zemského zrodu, potom postupuje skrze další různá stadia, jež jsou srovnatelná s pozemským životem, přičemž z každého tohoto stadia čerpá spirituální prožitky, stejně jako my získáváme tělesné a duševní prožitky během cesty svých hmotných těl. Duše „přichází na svět“ ve znamení Berana a prostřednictvím sluneční magnetické alchymie tak symbolicky představuje kojence.

TAJEMSTVÍ LÁSKY BERANA

Duše, symbolicky zrozená v Beranu neboli Skopci (není nezbytné, aby se tak stalo v jejím prvním pozemském pobytu), je spojena se svítáním, s východem slunce, jarem a Velikonocemi – neboli se svým vzkříšením ze „smrti“ v předešlém znamení Ryb.

V tomto prvním znamení Ohně – v prvním ze tří základních, kardinálních znamení – si „novorozená“ duše osvojuje pozitivní, mužské vibrace „denních sil“ skrze výbušnou vitalitu planetárního vládce Berana, Marsu. Stejně jako lidský kojenec, jenž je naprosto uzavřený sám do sebe, tak i duše Skopce s potěšením objevuje a zkoumá vlastní prsty a palce na rukou – své vlastní fyzické bytí. K uspokojení všech potřeb je zapotřebí pouze hlasitého křiku, určeného starším, kteří na toto znamení okamžitě přispěchají. Opravdový kojenec se ve skutečnosti nebojí ničeho a nikoho, a to prostě proto, že se dosud ještě nikdy nesetkal s žádným nesouhlasem. Podobně tak i „kojenecká“ Beranova duše oplývá přirozenou důvěrou a vírou ve skrytou sílu dobra, která vždy zázračně uspokojí všechna její přání.

Na povrchu zemském tuto blahodárnou sílu představují rodiče, přičemž v mystickém smyslu ji zosobňují naši spolustvořitelé, kteří pečují o svou „narozenou“ beraní duši se stejnou něhou, s jakou rodiče opatrují své děťátko, s jakou je láskyplně ochraňují před jeho vlastní naivitou. Beranova duše vnímá: „JÁ JSEM“ či „já existuji“, a stejně jako kojenec ani dospělí muži a ženy Berani nedbají příliš na potenciální bolest či krutost, jež na nás číhá na životní pouti. Oni se o těchto negativních prožitcích dozvídají pouze od těch starších, kteří již v sobě za svůj život stačili nashromáždit trpkost, podezíravost a pud sebezáchovy.

Říká se, že každé zemřelé dítě, jelikož umírá ve stavu naprosté čistoty, se stává andělem. Samozřejmě! Neboť se doposud nestačilo setkat s ďábelským pokušením. Ovšem pokud „kojenec“ Beran přežívá, potom musí, stejně jako skutečné dítě, znovu a znovu procházet hořkým poznáním zklamané důvěry. Jako oběť krutosti, nedostatku soucitu či nedostatku péče pociťuje novorozenec strach, osamělost – načež začne křičet ještě hlasitěji, aby na sebe upoutal pozornost.

Mezi pozitivní vlastnosti Beranů patří za srdce beroucí nevinnost a údiv, slepá víra a nepředstíraná odvaha. Pokud se vyjadřují ve své negativní podobě, mohou se stát sobeckými egoisty, bezohlednými, agresivními a impulzivními, nedbajícími na následky svého jednání.

Pro beraní duši znamená láska nezbytnou životní potřebu, neboť láska je pro něj synonymem pro samu existenci. Proto instinktivně neustále očekává oddanost, kterou také radostně přijímá, ovšem jen s malým pochopením pro to, jakým způsobem ji vracet. Berani vyžadují lásku, neboť, stejně jako novorozenec, Beran bez lásky umírá. Pokud tedy citové osamocení může (symbolicky) znamenat smrt, pak i pouhý nepatrný náznak samoty je příčinou nezměrné paniky a nevyslovitelné hrůzy, již lze ukonejšit jen opakovaným ujišťováním o nesmyslnosti takových obav. Beran neustále potřebuje, aby mu někdo připomínal, že „pokud přijde zima“, potom zázrak jara na sebe nenechá dlouho čekat.

TAJEMSTVÍ LÁSKY BÝKA

Spirituální vědomí muže či ženy poté ve svém vývoji vstupuje do živlu Země. Na úrovni Býka se z „kojenecké“ duše stává symbolicky řečeno zdravé buclaté dítě, jež nyní přichází do styku s žtenskými „nočními silami“, je už naučeno spát podle stanoveného režimu, aby se poté mohlo probouzet do předvídaného pohodlí.

Takovéto dítě již nekřičí bezdůvodně, čistě ze strachu či osamělosti, ani hlasitě nepláče, aby dosáhlo uspokojení nějaké potřeby, jako je tomu ve fázi Berana. Již zjistilo, že veškeré potřeby dokážou uspokojovat jeho rodiče. Lidské dítě ve fázi Býka, stejně jako duše, je spokojeno, když může tiše a trpělivě sedět na svém symbolickém trůně a čekat na svůj denní chléb – tiše, důvěřivě a s jistotou.

Býk se již také naučil, jak využívat dobré chování, aby pro sebe vymámil více výhod, více příjemného od svých rodičů i jiných dospělých. Úsměv a poslušnost, to vše je odměňováno, a Býk nikdy nezapomíná, čemu se naučil, ať již jakkoli pomalu a bolestivě. Dítě Býk v podstatě nevnímá nic, co přesahuje hranice jeho bezprostředního okolí, a muž či žena Býk (stejně jako symbolické dítě Býk) nacházejí štěstí spíše v rodinném kruhu a ve všem blízkém, ve všem důvěrně známém než v podivném a hlučném vnějším světě.

Skrze prožitky Býka objevuje dětská duše potěšení smyslu chuťového, čichového, zrakového, sluchového a hmatového. Symbolicky řečeno čichá a žvýká, každou hračku zkoumá sluchem, zrakem a hmatem, a duše prochází prvními prožitky „pevného představitele“. A protože majetek přináší štěstí, takovýto muž či žena si na majetku zakládají a nacházejí uspokojení, mohou-li něco nazývat „svým“. Býk říká: „JÁ MÁM.“ Je to fáze plyšových medvídků a teplé peřinky (která se k nám ještě jednou na prchavý okamžik vrátí ve vibraci Raka). Ve vývojové rovině Býka je „dětská“ duše nezměrně závislá na fyzickém kontaktu se svými milovanými – od nichž vyžaduje mazlení, polibky a objetí. Venuší ovládaný (Panem-Horem vedený) Býk blaženě vrní, spokojeně se směje a extaticky prožívá již při pouhém pocitu, že láska a porozumění jsou mu stále k dispozici. Skutečné dítě má silný sklon vlastnit hračky a vyžadovat pozornost rodičů, je rozmrzelé, pokud cokoli z toho ztrácí, tvrdohlavě odmítá se o cokoli, co jsme zde zmínili, dělit; a s naprosto stejnými sklony dospělí Býci obhospodařují i svá peněžní konta a své partnery.

Pozitivními vlastnostmi Býka jsou cílevědomost, trpělivost, stálost a pevné přesvědčení. Pokud se vyjadřuje ve své negativní podobě, stává se zatvrzelým člověkem se slepými předsudky a nedostatkem zdravého rozumu.

Pro radostné, dogmatické dítě, symbol býčí duše, je láska fyzickou náklonností, jež je dávána i přijímána bez debaty. Neboť dítě si spojuje lásku s radostí a štěstím, jásá nad ní a cení si jí zcela prostým, živočišným způsobem. Býk proto přijímá a dává lásku skrze smysly – ovšem doposud se nenaučil analyzovat její skutečnou hodnotu a cenu.

TAJEMSTVÍ LÁSKY BLÍŽENCŮ

V prožitku duše Blíženců vystupuje symbolické „dítě“ Býk do světa batolete a opět pociťuje, stejně jako v kojenecké rovině Berana, „denní síly“. Poprvé zde duše vstupuje do fáze proměnlivého komunikačního článku. Začíná si uvědomovat vlastní duševno a začíná poznávat, že není sama v celém vesmíru. Dítě Blíženec se učí komunikovat pomocí řeči, vytvářet slova a spojovat je dohromady, čemuž rodiče a ostatní pozorně naslouchají a radují se nad každým novým zvukem. Mluvit, to přináší velkou a příjemnou legraci, jelikož mluvením může dítě upoutat pozornost. Dostavují se i nové schopnosti – je schopné se batolit, plazit se a třeba se i natahovat po krabici s bonbóny, a toho všeho je Blíženec schopen bez vřeštění Berana i bez váhání Býka, a tato nově objevená nezávislost je skutečně opojná. Blíženci jsou uchváceni vědomostmi, jež jsou jim nyní na dosah, a tedy na celičký svět kolem svobodně a s radostným rozčilením křičí: „JÁ MYSLÍM!“

Tato rovina vědomí učí duši Blížence, že charakter, to jsou dvě strany mince – dualita či polarita -, jež je třeba uvést v soulad. Teprve pak je člověk schopen úspěšně komunikovat s ostatními. První nepříjemná zkušenost a pocit neštěstí přichází při konfrontaci dítěte Blížence s disciplínou; když se snaží o splynutí svého spícího a bdícího já. Jelikož Blíženci znenadání začínají pokukovat po rozkoších mimo domov a rodinu, je dětská duše často trestána právě za to, že se vystavuje různým nebezpečím, která si ještě neuvědomuje. Muže a ženy ve znamení Blíženců láká svět k tomu, aby ho zkoumali a aby v něm nacházeli stále něco nového. V důsledku nové duševní schopnosti uvažovat a vyvozovat závěry – zjišťovat souvislosti – Blíženci začínají snít o věcech, jež přesahují hranice toho, co již viděli.

Z poloviny je Blíženec stále ještě bezbranným dítětem, které potřebuje kolem sebe známé věci. Ale z druhé poloviny je již učenlivým dítětem, které svou zvědavost upírá k mnohým dosud neobjeveným podivuhodnostem, které jsou mimo jeho dosah. Duše Blížence do této chvíle prošla ohnivým a zemským živlem a nyní se učí, jak se vypořádat s živlem Vzduchu. A tak tato osobnost Blížence se zářícíma očima a srdcem plným naděje experimentuje. Každý další den skýtá pro Blížencovu mysl nějaké nové odkryté tajemství, které je daleko lákavější než nyní již odložené hračky a teplý rodinný kruh s neustálou rodičovskou péčí. To, co muži a ženy ve znamení Blíženců vidí skrze okno, je zakázaná rajská zahrada, kde všechny touhy leží zahaleny tajemstvím a vládnoucí planeta Merkur (mág) vábí a svádí k cestě do dálky.

Pozitivními vlastnostmi Blíženců jsou všestrannost, duševní ostražitost, hbitá vnímavost, deduktivní uvažování a pružnost. Pokud se vyjadřují v negativní podobě, stávají se roztěkanými, ukvapenými, povrchními, hovoří planými frázemi, jsou nespolehliví a sami sebe klamou.

Pro dítě Blížence láska již poněkud ztratila na původním lesku. Stále ji sice v této rovině potřebuje, a to více, než si uvědomuje, ale zároveň je tu již něco více vzrušujícího, než je láska, něco, co je třeba nyní prozkoumat. Je to láska, která vás spoutává, která vás zadržuje a nechce vás pustit ze dveří ven do života? Láska je sice snad velice příjemná, ale zároveň je i omezující. Muži a ženy ve znamení Blíženců ji sice stále potřebují a touží po ní, ale jakmile láska omezuje jejich svobodu, rychle se jí zbavují, okamžitě zapomínají na vřelost a bezpečí – aniž by dbali o to, co ztrácejí, aniž by si uvědomili, že už nikdy nemusejí najít cestu zpět domů.

TAJEMSTVÍ LÁSKY RAKA

Dítě se nyní stává adolescentem. Duše se vyvinula do fáze Raka, kdy se vznáší někde mezi dětstvím a dospělostí, přičemž touží po tom být dospělou osobností, a zároveň váhá, zdali má skutečně onen krok na druhou stranu učinit. Rak přináší zpět uvědomění negativní ženské podstaty a rozjímavých „nočních sil“, ovšem tento druhý „noční“ prožitek nyní splývá s novým, bohatějším a smyslným citem (jenž byl v dřívější rovině Býka ještě pouhou básnickou inspirací, nikoli skutečnou realitou). Nastává doba změny jednoho období za období jiné. Z jarního procitnutí se pro tyto Oberony a Titanie stává opravdový sen noci svatojánské v celé své rozkvetlé a provoněné kráse.

Náladová citlivá duše „adolescenta“ vrávorá mezi dětskou závislostí a lákavým světem dospělých (co to doopravdy obnáší, být mužem a ženou?). Toto nám nádherným způsobem vyjadřuje děj již zmíněné klasické Shakespearovy hry se světem elfů a světem lidí. Je to děj šťastný, či smutný? Veselý, či tragický? Symbolický „pukovský“ adolescent Rak pozoruje ve svém okolí dospělé (lidi) a vše, co vidí a slyší, si náležitě přebírá. Ovšem tento materiální svět dospělých je plný nejrůznějších zklamání.

A jak berou Rakovy sny za své, Rak po nocích často pláče a nezřídka sahá i po již odloženém symbolickém Býkově plyšovém medvídkovi, ke kterému se tiskne, když ho nikdo nevidí. Náladovost dospělých Raků, ale i náladovost stávajících adolescentů mate je samé, stejně jako jejich blízké. Ovšem pro Raky je tato úzkost něčím velice reálným, neboť oni cítí, že dospělost bude znamenat ztrátu bezpečí, které pociťovali u rodičů a především u matky. Cožpak o ně budou cizí lidé, které mají Raci v budoucnu potkat, pečovat stejně jako jejich matka, a stejně tak je i milovat? Rak začíná tušit, že tomu tak nebude.

Jelikož není Rak schopen si vysvětlit tyto své obavy, začíná být tajnůstkářský, zasněný – nebo se schovává a trucuje a namlouvá si, že ho nikdo nechápe. V rovině Raka děsí podvědomí myšlenka na možnou ztrátu rodičovské ochrany. Rak již ví, co je to něco ztratit. Například již se stalo, že rodina jeho kamaráda se odstěhovala do jiného města nebo se odstěhovala jeho rodina, a on tak přišel o známé prostředí, kde měl plno přátel. Svět kolem již není zdaleka tak vzrušující; Raci objevují skrytá osidla. „Adolescentní“ muži a ženy Raci vědí, že dospívání je zcela jistě spojeno s bolestí, a tedy lpí na tom, čemu podle vlastních zkušeností mohou věřit – na včerejšku.

Jelikož je získávání nových prožitků velice naléhavé, Rak vnímá život, jenž se v jeho uvědomění rozvíjí pod vlivem vodního živlu, jako kombinaci tragédie a komedie. Přes svou vrozenou plachost Rakova duše nikdy není zatlačena do pozadí, neboť jeho nelogický strach se může zcela snadno proměnit ve smysluplnou ostražitost. Raci si něco intenzivně přejí při úplňku i při novém měsíčku, ale nejsou si tak úplně vědomi, co si to vlastně přejí… a zdráhají se to vůbec zjistit. Co pro ně chystá zítřek? Adolescent Rak často pláče. Motivován potřebou skrýt své skutečné emoce, říká Rak: „JÁ CÍTÍM“ – a poté, aby ho nikdo nemohl podezírat, že jeho cítění je příliš hluboké, zavtipkuje v domnění, že tím lidi obalamutí. Pokud v této rozhodující vývojové fázi nenachází něhu, stávají se ženy či muži Raci zatvrzelými lidmi, kteří si pěstují ochrannou ulitu, jež je brání před krutostmi světa.

Pozitivními vlastnostmi Raka jsou představivost, vytrvalost, něha, citlivost, péče a opatrnost. Pokud se vyjadřují v negativní podobě, stávají se lakomými, popudlivými, melancholickými, neodbytnými a zbabělými, vlastnickými a náladovými.

Pro Raka, stejně jako pro nejistého a sentimentálního adolescenta, se láska stává opět důležitou potřebou, důležitější než vše ostatní, ovšem nyní je již spojena s domovem, který představuje citové bezpečí – a potřeba lásky je tak veliká, že je nutno ji skrývat za trudnomyslné slzy a „měsíční“ smích.

TAJEMSTVÍ LÁSKY LVA

Duše adolescenta Raka je zčistajasna přetransformována v symbolického teenagera, jehož unášejí lví vibrace směrem k prvnímu vyjadřování vlastní sebedůvěry a hrdosti na vlastní osobnost. Nyní již duše ví, kým je, a Lev cítí ještě silnější vliv mužských pozitiv ních „denních sil“ a živlu Ohně, než jak ho pociťoval v rovině Berana. Svět patří Lvu – či Lvici – a „lví“ teenager tedy pozoruje svou podobu v zrcadle, obdivuje to, co vidí, a s aristokratickou vznešeností pronáší: „JÁ CHCI“. Léto již propuklo v plné své kvetoucí nádheře a je tu se všemi svými lenošnými odpoledni a hřejivými slunečními paprsky; a Lev si začíná uvědomovat sám SEBE.

Srdce Lva začíná vzrušovat idealismus mládí a krev se pomalu dostává do varu s prvními poznatky o sexualitě, což jsou dva natolik silné impulzy, že s nimi přichází i vnitřní zpochybňování důležitosti majetku, skrývající se za pocitem vnější marnosti. Ve znamení Lva je duše již podruhé obdařena rolí „pevného představitele“ – lví duše ví, jak s ní naložit, a užívá ji tedy k poučování druhých, k přebírání zodpovědnosti za život ostatních, kterým je třeba jeho ochrany. A i když mujži či ženy Lvi, stejně jako současní dospívající, stále vyžadují opětovné ujišťování formou pochlebování a lichocení, přece se přihrbí a skrčí, jsou-li zesměšňováni, neboť nejsou ještě skutečnými muži či ženami, i když jsou o tom již povrchně přesvědčeni.

Duše již prošla bolestivými prožitky kojenectví, batolecího věku, dětství a adolescence, a Lev tedy má pochopení pro všechny, kdo jsou zranitelní. V duši Lva není žádná skutečná touha ubližovat bezbranným, neboť do jeho paměti byla hluboko vryta velkorysost ducha slzami, které ronil Beran, Býk, Blíženci a Rak. Nicméně i když se Lvi již naučili tolerovat nepřítele a odpouštět mu, doposud ještě neumějí respektovat moudrost starších. Stejně jako adolescent je i Lev přesvědčen, že zná odpovědi na všechny otázky, a popuzují ho ti, kteří jeho nové světské vědění zpochybňují. Duše Lva uctívá Slunce, neboť Slunce je vládce Lva, zdroj všeho života – a taktéž lví síly. Lev obdivuje a je obdivován, miluje a je milován. Přicházejí počátky společenského života a stejně tak začínají rašit první milostná dobrodružství, která nakonec nasazují do plného květu. Mladistvá láska je plná vřelosti a světla a do duše „lvího“ teenagera přináší radost i zklamání. Opojná moc jeho mužství (či ženství) naplňuje Lva pocitem vlastní důstojnosti a důležitosti – skrze opačné pohlaví. Lvi a Lvice již nejsou omezováni striktním rodičovským dohledem… most vedoucí z dětství do dospělosti již byl překonán. Už sice pociťují odpovědnost spojenou s dospělostí, ale doposud ji nevnímají jako břemeno. Život je plný světla, temná minulost je za nimi, celá zázračná budoucnost teprve před nimi – a přítomnost, to je čas určený k zábavám a hrám. Lev s arogancí rozhoduje, že světu je zapotřebí jeho právě nalezené moudrosti a je více než ochoten ji poskytovat. Pouze skrze komandování menších dětí (slabších a dosud neosvobozených duší) si může muž či žena Lev podržet svůj nezbytný pocit nadřazenosti a sebeúcty.

Pozitivními vlastnostmi Lva jsou vřelost, velkorysost, ušlechtilost, síla, věrnost, vůdcovství, sklon ke konejšení, něha – ochranářské charisma staršího bratra či sestry, silnějších vůči slabším. Pokud se vyjadřují v negativní podobě, jsou arogantní, pyšní, marniví, tyranští, povýšení… a promiskuitní.

Pro Lva v symbolické teenagerské vývojové fázi znamená láska milostné dobrodružství, naplnění všech představ, samu krásu. Lev „cítí lásku k lásce“ a k sobě samému – či k sobě samé. Lvi a Lvice dávají lásku velkoryse jen z toho důvodu, že jim umožňuje potěšení z královské dobročinnosti, která zaručuje vděčnost a úctu od jejich milovaných, a jsou rozhořčeni, pokud láska vyžaduje, aby sami sebe ponížili… neboť ještě nejsou zcela schopni pochopit hloubku či krásu, jakou v sobě skrývá obětování vlastního já.

TAJEMSTVÍ LÁSKY PANNY

Mladistvá duše Lva brzy pociťuje, že léto se blíží ke svému konci – a s lítostí si poprvé uvědomuje blížící se sklizeň, a to skrze vyjádření duše Panny – skrze indiánské léto. Opět se vrací negativní ženské „noční síly“, které jsou Panně (jejíž hlubší já zůstává prchavými milostnými dobrodružstvími mládí nedotčeno) připomínkou toho, že dospělost je spojena s povinností a odpovědností. „JÁ ANALYZUJI“, říká Panna v sebeobraně a usiluje o dokonalost.

Nyní se duše během vývoje poprvé stává dospělou, frustrovanou tím, že je nucena vypořádat se se společenskými pravidly a omezeními, i když se jim podřizuje s grácií a vrozenou zdvořilostí. Tito muži a ženy již objevili, že pokud chtějí uspokojovat vlastní potřeby, musejí stejným způsobem uspokojovat ty druhé. Vibrace Panny učí tomu, že je třeba pracovat a vydělávat peníze – být užitečným -, aby měl člověk svobodu a volnost ke hrám. V tomto druhém živlu Země a druhé poloze „komunikačního článku“ nabývá veliké důležitosti čas, hodiny a plánování. První zaměstnání přináší zklamání. Vlastní ideje a ideály musí ustoupit stranou před povinnostmi v práci či ve škole. Již není čas na snění. Pozornost Panny se upíná k dosahování dokonalosti ve škole, v práci, na boj s tvrdou konkurencí obchodního světa. Učení se a konkurenční boj jsou přímo povinností – hlavní posedlostí se stává přežití.

Stejně jako stávající mladý dospělý člověk, jehož Panny symbolizují, i duše Panny kolem sebe vidí věci, jež je třeba kritizovat, a v tajnosti nenese nejlépe, že již přišla o dětskou nevinnost, aniž by měla dokonalou představu o tom, co ji čeká. Je to pouze více práce, více studování a více zodpovědnosti? Pokud ano, potom je život dosti nezáživná věc a je třeba ho brát realisticky, a to čím dříve, tím lépe, protože pomalu již bude pozdě. Lidské nedostatky a lidská nedokonalost nabývají v rovině Panny až přehnaného významu. Neboť život, jak pro Panny samé, tak pro ostatní, se brzy nachýlí ke konci; a Panny musí sklidit zavčas bohatou úrodu. Je totiž konec léta, začátek podzimu, a zima již pomalu na krku. Jak to, že všichni ostatní kolem se stále smějí a bezstarostně si hrají? Panna si dělá vrásky a ustaraně přemýšlí, jak varovat ty nezodpovědné, že období potěšení a rozkoše se již blíží ke svému konci. Srdce Panny je stále čisté a naplněné tichou nadějí, ale mysl se dostala pod přísnou sebekontrolu.

Dřívější nadšení Lva bylo nahrazeno odevzdáním a tichým sněním. Panna je strachem ze závislosti poháněna k pevnému rozhodnutí neplýtvat časem a nevyhýbat se zodpovědnosti a její vědomí je vždy na pozoru, plné očekávání, touhy po tom být něčím lepším. I když je duše opět pod nadvládou Merkura, již se naučila neplýtvat životními silami, jak to činila v rovině Blíženců. Panna se pohybuje na okraji uvědomění a brzy odpovídá na hromové volání skutečného vládce Panny, Vulkána, astronomy dosud „neobjeveného“, jehož zjevení je však již tak blízko, že svým vlivem začal slabě ozařovat všechny Panny ve vzájemném vztahu.

Pozitivními vlastnostmi Panny jsou jasné uvažování, bystrý úsudek, zdvořilost, ochota pomáhat druhým, praktičnost a otevřenost k sobě samé. Pokud se vyjadřuje v negativní podobě, je kritická, svéhlavá, váhavá, malomyslná, má pocit méněcennosti a je puntičkářská.

Duše Panny dosáhla narcisovského aspektu, má jen matnou vzpomínku na zažehnutý oheň mládí, ale protože doposud ještě zcela neprocitla, ne zcela si uvědomuje vášnivý cit, jenž na ni v blízké budoucnosti čeká a projeví se, až bude odkryt Vulkánem. Panna láskou rozumí odevzdání vlastního já, mysterium, které se raději nesnaží řešit. Proto svou energii upírá k dosažení dokonalosti ve své práci… a ačkoli tito lidé nabízejí něhu a oddanost, skutečný význam lásky v srdcích Panny teprve dřímá.

TAJEMSTVÍ LÁSKY VAH

Duše se na cestě svého vývoje odvrací od osamělé Panny a její sebeukázněnosti, aby se opět přiklonila k pozitivním „denním silám“, kdy ji vibrace Vah svádějí k tomu, aby potřetí přijala výzvu základního vedoucího postavení. Ve vědomí Vah je duše již plně vyspělá, uvědomuje si jak světlé, tak i temné stránky života. Během svého boje za dosažení dospělosti, který vyvrcholil v rovině Panny, poznává, že svět (i lidé) se skládá z noci i ze dne – dobra i zla, slunce i tmy. Kromě toho jsou Váhy stravovány fascinující polaritou mužskosti a ženskosti.

Zkušenost Váhy naučila, že své bližní mají soudit spravedlivě. Než duše dospěla do roviny Vah, byla soustředěna především sama na sebe, ovšem nyní se její obzor poprvé rozšiřuje – cítí, že kontakt i s jinými lidskými bytostmi je nezbytný. Duši se již dostalo lekcí pěti předešlých rovin a je schopna vést druhé s logikou i silou. Váhy jednají s moudrostí, která je tvořena míšením jednoho setkání s VODOU a dvou setkání s OHNĚM, ZEMÍ a VZDUCHEM. „JÁ SROVNÁVÁM“, říkají Váhy, hrdé na to, že vidí na obě strany. Rozhodnutí je těžké a bolestivé, jelikož nutí vědomí Vah k nespravedlnosti. Začíná se objevovat smysl pro sociální spravedlnost a tváří v tvář předsudkům či netoleranci se Váhy často uchylují k nekonečné argumentaci za pomoci chladné logiky, jíž se naučily od Blíženců a kterou si vytříbily díky Panně. Avšak tento přístup poněkud zmírňuje nový smysl pro užitečnost přesvědčování. Váhy jsou obdařeny osobním kouzlem a brzy zjišťují, že kouzlo je jistou cestou vedoucí k vítězství, a tak s dovedností používají sladký hlas a okouzlující úsměv, aby přemluvily druhé a dosáhly svých cílů.

Váhy pociťují vzrůstající uvědomění krásy harmonie – v hudbě, umění i v milostných pletkách. Jelikož si Váhy podvědomě připomínají svou osamocenost Panny, pociťují také silnou potřebu najít si druha. Duše Vah je sentimentální, i když praktická a instinktivně zná potřeby toho, kdo se k ní přiblíží, ať již se týkají lásky či obchodních záležitostí, a používá je k vnitřnímu vyrovnávání života a uspokojování touhy po harmonii vládce Vah, Venuše. Nicméně živel Vzduchu, jenž je spojen s Váhami, nesnadno nachází partnera. Když jsou přednosti a nedostatky možných partnerů přeměřovány na „miskách vah“, často spatřujeme, že je sžírají muka citové nerozhodnosti. Přes to všechno však takovíto lidé pokračují ve svém houževnatém hledání někoho, kdo by s nimi sdílel radosti i bolesti života. Doba podzimu, tak milovaná, jednou pomine, doba jara, k níž se jejich vzpomínky upínají s takovou něhou, je již dávno pryč, a jedno vědí Váhy jistě: on – či ona – nesmějí zůstat sami, až přijde zima. A tak Váhy sledují krásu zapadajícího slunce, se smutkem ji vnímají v celé její karmínově zlatavé vznešenosti; a ten západ ohlašuje další přicházející zatmění duše.

Pozitivními vlastnostmi Vah jsou spravedlnost, inteligence, osobní kouzlo, jemnost a citová vyváženost. Pokud se vyjadřují v negativní podobě, jsou líné, váhavé, nerozhodné, hádavé, vyhledávají rozkoš a jsou temperamentní.

Pro Váhy znamená láska spojení myslí a srdcí – ani příliš vášnivé, ani příliš netečné - prostě cestu ke štěstí, jež lze společně sdílet. Ovšem tyto duše jsou až příliš zaslepeny povrchní krásou lásky, a tak nedokážou proniknout hlouběji k tomu, co vše s sebou láska přináší. Ony pouze rozpoznávají to, že milují. Ony prostě neuvažují o otázce proč.

TAJEMSTVÍ LÁSKY ŠTÍRA

Když nyní dospělá duše vstupuje do druhého živlu Vody, vítá příležitost k meditaci skrze návrat negativních ženských „nočních sil“ vědomí Štíra. Na veřejné úrovni je Štír obdařen neobyčejnou schopností nyní již velice známé role „pevného představitele“. V osobní rovině je Štír sužován poznáním, že nyní poprvé čelí děsivému mysteriu své vlastní existence. Odkud přišel? – Kam jde? – Proč je zde? Štír tak musí strhnout masku, za níž se život skrývá, aniž by předem znal cenu tohoto činu. Jen tak utiší svého neklidného ducha, jenž znenadání vykrystalizoval z jeho rané posedlosti pozemskými potřebami; a tedy křičí: „JÁ TOUŽÍM!“

Je toho tolik, co duše Štíra zná… ale dokonce ještě více je toho, co cítí a co ještě nedokáže definovat. Vibrace Štíra s sebou přinášejí palčivou potřebu proniknout do neznámého, tak palčivou, že je třeba ji skrýt pod silnou vrstvu chladného rozumu, nebo jinak by mohla zcela zahubit mysl a duši spálit na troud. Díky lekci Vah v jemnosti a nestranném úsudku je Štír opatrný při vyjadřování svého názoru před těmi, kteří by ho mohli roztrhat na kusy. Silný Štírův pud sebezáchovy má základ v hluboce zakořeněném strachu z toho, že on, který není předem vyzbrojen, bude zničen. Každá porážka, kterou Štír utrpí, pouze posiluje jeho vnitřní přesvědčení, že nejdůležitější je jeho osobní nedotknutelnost, neboť Štír cítí, že pokud ztratí své já, potom ztratí všechno.

V rovině vědomí Štíra je si duše nově vědoma vztahu mezi zrodem, smrtí, sexem a náboženskou pravdou. Štír ví, že jistým mystickým způsobem spolu všechny tyto věci souvisejí. Proto se sex stává něčím, co je důvěrně zkoumáno, a to s intenzitou, jež je zcela neznámá těm, co jsou ve vývoji teprve před fází Štíra či již za ní. Ačkoli Štír věří v lásku teprve poté, co si láska jeho důvěru zaslouží, jeho věrnost je neměnná a věčná. Jelikož Štíři pociťují silnou potřebu chránit před jakoukoli bolestí sebe samé i ty, které milují, vyžadují „oko za oko, zub za zub“ jako pojistku, že se žádné pokusy o působení bolesti již více nebudou opakovat.

Skrze jemný vliv vládnoucí planety Pluta přichází do Štírovy duše prožitek smrti; vždyť kolem něj postupně umírají přátelé a příbuzní, což posiluje jeho potřebu ještě hlouběji proniknout k vědění, pohřbenému v tichém podvědomí. Zatímco Štírův duch vzlétá vzhůru jako orel, překonávající gravitaci, světské žádosti a vášeň jsou stále silnější a nutí ho zpochybňovat svou vlastní důstojnost. Nadměrně citlivý, nicméně již schopný tuto citlivost skrýt, učí se nyní Štír zacházet s nezměrnou silou vlastní mysli – se svou tichou vůlí – a používá ji tajně, aby se druzí nemohli dozvědět, jak tutéž sílu používat proti němu samému. Vědomí Štíra je obdobím zkoušek duše.

Pozitivními vlastnostmi Štíra jsou věrnost, silná vůle, přitažlivost, jemnost, porozumění a neobyčejná sebekontrola. Pokud se vyjadřuje v negativní podobě, je bezohledný, fanatický, pomstychtivý, sadistický, podezíravý a sebenenávistný.

Pro muže a ženy Štíry je láska stravujícím plamenem; je hodna jakékoli oběti – a oni musejí zdolávat její výzvu. Sexuálně zcela bez zábran, ačkoli citově bázliví a duševně podezíraví, se Štíři zoufale snaží spojit tělesné a duchovní vibrace lásky s podivuhodnou směsicí erotismu a čistoty, ovšem uspokojení tužeb v duši Štíra pouze vzbuzuje další hlad po něčem, co je ještě dál.

TAJEMSTVÍ LÁSKY STŘELCE

Od dlouhých nočních meditací Štíra se vyvíjející se duše obrací zpět k pozitivním mužským „denním silám“ a skrze vědomí Střelce přechází most mezi podzimem a zimou. Nyní již potřetí prožívá vibrace „komunikačního článku“ a naposledy odpovídá impulzivnímu živlu Ohně. Ve Střelci se muž či žena stávají skeptickými filozofy, mrzoutskými proroky, kteří si stále nejsou jisti odpovědí na hádanku života. A tak Střelec s bystrou logikou a zarážející otevřeností dále zkouší dát platnost výroku Jupitera: „JÁ VIDÍM.“

Nyní přichází čas, aby si duše opět uvědomila svou dualitu. Střelec pociťuje silné nutkání zkoumat svou vlastní mysl a rozluštit tajemství lidského chování ve filozofické rovině či vyšším učení. A přece část jeho duše vzdoruje strohým požadavkům komplikovaného vzdělání a z náročné komické školy života se prostě ulejvá. Střelec se střemhlav vrhá z výšek největšího optimismu do hloubky sarkastického cynismu. Nejdříve frivolní a veselý, poté vážný a seriózní, je Střečlec kentaurem, napůl člověkem, napůl koněm, jenž míří svými ostrými zvědavými šípy přímo do terče hledaného vědění. Střelcovo hledání pravdy vede duši skrze bludiště náboženských představ, od naprostého ateismu až po duchovní fanatismus, až do chvíle, kdy je odhalena pevnost církevního dogmatu – která je přijata, či odmítnuta, ať již částečně nebo beze zbytku.

Někdy Střelec dovádí jako rozpustilý klaun, bez jakékoli odpovědnosti či ohledu na budoucnost. Někdy však zase přemýšlí naprosto vážně, na úrovni daleko vyšší, než je úroveň jeho vrstevníků. Ve fázi Střelce duše dosahuje symbolické fáze důchodu. Poháněni svou vládnoucí planetou Jupiterem, touží Střelci cestovat, vyhřívat se pod cizokrajným sluncem, poznat jiné země, lidi a myšlenky a učit se o nich. Neradi se podrobují nezbytnostem, jako je zaměstnání, povinnosti a odpovědnost, a takovéto nevítané ubíjení vlastních snů je jim zdrojem extrémní netrpělivosti.

Aby Střelci zakryli neustálou neklidnost ducha, osvojují si pózu herce, která jim umožňuje bavit druhé směsicí veselých a tragických frašek. Za touto teatrální maskou se mohou svobodně věnovat sokratovské metodě zkoumání vlastní duše. V této rovině není času na takt a Střelec uhání vpřed, aby stihl najít odpovědi ještě před tím, než se život nachýlí ke konci. Podzim končí, začínají vanout první studené zimní větry – a osvěžující počasí vyzývá Střelce k tomu, aby pokoušel osud a dokázal, že člověk je silnější než příroda. Stále se ještě neuchýlil do ústraní (ačkoli uchýlit se do ústraní je pro zimní období typické). A tak se Střelec raduje z každé sněhové vločky, přemítá nad jejich tvarem a složením… poté je všechny uplácá ve sněhové koule, které bez varování hází po klidnějších duších, aby zesměšnil jejich úzkoprsost. Duše intuitivně cítí, že pomalu přichází „stáří“ se svými přislíbenými výhodami, jako je moudrost a klid, ovšem dosud se jí nechce odevzdat se do náruče nevyhnutelné dospělosti, neboť na bezstarostné dny ztraceného mládí, jara a léta vzpomíná až příliš nostalgicky.

Pozitivními vlastnostmi Střelce jsou optimismus, otevřenost, veselost, logika, poctivost, odvaha a entuziasmus. Pokud se vyjadřuje v negativní podobě, je lehkomyslný, citově zmatený, nedbalý, postrádá takt, je hrubý a vrtkavý.

Střelec, který dosáhl ve své duši symbolického středního věku, musí objevit skutečnou lásku nyní – nebo je navždy ztracena. Střelci si hledají partnery pro všechna období, jsou zaslepeni láskyplným idealismem a výzvou lásky, a proto je realita lásky dokáže zranit – neboť jejich úzkostné hledání lásky je dosud ještě nezavedlo tam, kde se láska skutečně skrývá – do jejich vlastních srdcí.

TAJEMSTVÍ LÁSKY KOZOROHA

Mrazivé objetí zimy stále nabývá na síle, a nutí tak unavenou duši symbolicky se vrátit zpět do přístavu rodinného krbu, aby se opět poddala meditativním, negativním ženským „nočním silám“. V rovině vědomí Kozoroha duše počtvrté a naposled pociťuje silné vibrace základního vedoucího postavení, ale tentokrát se tomu tak děje skrze stabilní živel Země, z mocného útočiště domova, z místa u rodinného krbu. Proč by se měl Kozoroh vystavovat mrazu jen proto, aby byl viděn a slyšen – kvůli potlesku a chvále?

Duše Kozoroha, nyní si vědoma své schopnosti i práva velet, již nepociťuje potřebu ukazovat či agresivně prosazovat svou moc – ať již pro veřejný obdiv či pro vnitřní bezpečí. V této fázi již duše ví, že skutečný mír přichází zvnitřku. Být určený k vůdcovství, to je zodpovědnost, s níž se musí nakládat velmi opatrně, aniž byste mohli očekávat nějaké zvláštní uznání za to, co je vaší povinností. Příbuzní Kozoroha (zejména rodiče) si nyní všímají pozoruhodně zvýšeného smyslu pro rozlišování mezi dobrým a špatným, neboť se již dostavilo symbolické „stáří“ duše – a spolu s ním i smysl pro životní priority, z nichž nejvýznamnější je bezpečí vztahu a pocit, že někomu patříme. Vzrušující milostná dobrodružství a svobodné prožitky mládí již nejsou pro Kozoroha tolik lákavé jako pohodlí a radost z toho, že patří k někomu, kdo se o něj (či o ni) dokáže postarat.

Kozoroh je připraven a je i ochoten propůjčovat svou těžce nabytou saturnskou moudrost, ale pouze tehdy, když je o to požádán, neboť Kozoroh ví, jak bláhové je nutit lidi, aby dospívali předčasně, ještě než nadchází jejich čas, a tak hravé skotačení těch, kdo mají ještě stále mladé srdce, sleduje jen se shovívavým dědečkovským či babičkovským úsměvem (bez ohledu na to, jaké je jejich skutečné stáří). Potajmu Kozoroh touží po tom, aby se mohl vzdát všech povinností, i když nyní již ví, že čirý idealismus je nepraktický – a že spontánní entuziasmus nikdy nemůže nahradit zkušenost. Duše se nyní stává konzervativnější, neboť již si je velmi dobře vědoma nebezpečí, které se skrývá v impulzivním jednání – a kvůli neochotě plýtvat úsilím nebo svými city Kozoroha často napadají ti, kterí se narodili ve znameních živlu Ohně či Vzduchu – a obviňují ho z citové chladnosti. Kozoroh respektuje autoritu, neboť v zákonu vidí nezbytné opatření k ochraně lidských práv a bezpečí. Nesměle obdivuje úspěšné a slavné, neboť Saturn, Kozorohův vládce, jej učí úctě k úspěchu a k tomu, aby dokázal ocenit hodnotu úspěchu.

I když se Kozoroh může liberálnějším duším jevit jako vážný a tvrdý, život ho naučil též humornějšímu pohledu a jeho jemné vtípky jsou zabarveny ironií spojenou se samou existencí. Jelikož Kozorohova bedra nyní zatěžuje jeho nová role poradce pošetilým, někdy se pokouší užívat si posledních radostí života a tiše je bez falešné skromnosti či zbytečných zábran přijímá. Pouze později, když se navrací vystřízlivění a vědomí dospělosti, pociťují Kozorohové výčitky, že podlehli lákadlům zakázaných radostí. Tato vibrace duše je spojena s nutkáním uznat nezbytnost praktičnosti; a Kozoroh připouští: „JÁ UŽÍVÁM“. Ovšem Saturnem ovládaná tvrdost a nepřístupnost povrchu Kozorohovy duše je poněkud zmírněna jemností ducha, neboť Kozoroh je obdařen porozuměním k lidským omylům, porozuměním, které získal během svého absolvování deseti fází tajemství života – a lásky.

Pozitivními vlastnostmi Kozoroha jsou odhodlání, stálost, moudrost, spolehlivost, přesvědčení a pokojnost. Pokud se vyjadřuje v negativní podobě, je sobecký, úzkoprsý, bezohledně cílevědomý, nesmlouvavý, snobský, depresivní a osamělý.

Pro Kozoroha je láska pokojnou a nenáročnou výměnou osobních uspokojení. Kozorohové jsou si již plně vědomi toho, že láska se neměří kvantitou nadměrných citů. Ovšem jelikož ji srovnávají pouze s nezbytnostmi vzájemných potřeb a žádostí, doposud neokusili pocit, že ji vnitřně a toužebně potřebují.

TAJEMSTVÍ LÁSKY VODNÁŘE

Když duše dosahuje ve vývoji iniciaci Vodnáře, cítí, že musí navrátit životu mnoho z toho, co během něj nashromáždila. A to je počátek „druhého dějství“ v rovině Vodnáře, jenž chrlí své vědomosti s odhodláním podělit se o ně ještě před tím, než opustí tuto planetu, aby prozkoumal vzrušující říši neznáma onoho světa.

Vodnář naposledy pociťuje neklid mužských pozitivních „denních sil“ jako „pevný představitel“, a to v posledním prožitku netečného a nepředvídatelného živlu Vzduchu. K úžasu celé rodiny a přátel skotačí muž či žena Vodnář společně s lidmi, kteří jsou mladí v srdci – což je velmi podivuhodné, neboť zkušenosti a moudrost jsou přece v rozporu s takovýmto uvolněným, výstředním chováním. V minulosti kolem nich proplulo bez povšimnutí tolik různých tajemství, a to jen proto, že nebyl čas na jejich prozkoumání. Nyní je Vodnáři hodlají všechny ochutnat – musejí prostudovat každou nuanci nahoře či dole, vlevo či vpravo, dobrou či špatnou. Libují si v tom, že mohou šokovat lidi kolem, a znenadání jsou si vědomi své nevysvětlitelné schopnosti nazírat do budoucnosti. Duše Vodnáře s překvapivou intuicí dokáže bez sentimentu zkoumat lidi a myšlenky a bez zřejmé logiky či vysledovatelného úsilí s jejich pomocí dochází k pravdě.

V této rovině má duše tendenci opovrhovat zákonem a autoritou, neboť již ve skutečnosti existuje v budoucím světě, a Vodnář ví, že současná přísná pravidla stávající společnosti musejí být dříve či později upravena kompromisem. Proto nevidí žádný důvod, proč by měl respektovat něco, co se zítra jistojistě stejně vyvine v něco jiného a nového. Pokud je k nastolení bratrství, tolerance a porozumění nezbytná i násilná revolta, potom je Vodnář přesvědčen, že výsledek za takovýto konflikt rozhodně stojí. Ačkoli Vodnáři hlásají změny ve světě (i u svých přátel a v rodině), sami zůstávají ve svých osobních názorech, zásadách a životním stylu neměnní, a tím odrážejí rozporuplnou podstatu své vládnoucí planety – Uranu.

Duše se nyní již naučila opravdovému lidskému přístupu. Pro Vodnáře bez předsudků je každý člověk přítelem, ať již jsou jeho osobní hodnoty jakékoli, neboť Vodnář se již naučil tomu, že je součástí celého člověčenstva – a přírody. A přece může Vodnář zanedbávat své osobní vztahy, neboť tito muži a ženy se řídí idealismem, směřujícím k blahu společnosti jako celku. Stejně jako celý Věk Vodnáře i duše v této rovině nastiňuje nádhernou budoucnost, jíž je možno dosáhnout pouze svržením starých zvyků a zastaralých myšlenek, aby tak byla vydlážděna cesta ke spirituálnímu uvědomění skrze urychlené očištění hromadné karmy. Pokud chování Vodnářovo konzervativnější lidi popuzuje, Vodnář se se svým individualistickým přístupem jejich nesouhlasu vysmívá. V bezpečí svého intuitivního vnímání budoucnosti Vodnář na všechny otázky odpovídá: „JÁ VÍM“. A poté všem zarytě odmítá sdělit, jak „ví“, snad to sdělí jen dětem, které skrze svou vlastní nevinnost rozumějí nevinnému stavu prostoty, k němuž se ve svém „druhém dětství“ uranskou vibrací duše vrací.

Pozitivními vlastnostmi Vodnáře jsou předvídavost, individualismus, tolerance, přátelství, vynalézavost, originalita a talent. Pokud se vyjadřuje v negativní podobě, je výstřední, neurotický, netečný, roztržitý a odmítá spolupracovat.

Pro Vodnáře je láska nestranným a nesobeckým citem, jejž je třeba prozkoumat a z něhož je třeba se těšit. Vodnář chápe rozsah lásky a snaží se zkoumat všechny její rozměry, ale s nedbalostí ji rozptyluje a zaměňuje s přátelstvím. Tělesné naplnění ponechává Vodnáře citově prázdného a stále toužícího, aniž by mu bylo umožněno pocítit mysterium Jednoty se svým partnerem – podstatu a pravdu lásky, která tiše ve stínu čeká na své odhalení – tajemství, jež je střeženo Neptunem a je zcela mimo uranské chápání.

TAJEMSTVÍ LÁSKY RYB

Jako je duše symbolicky „zrozena“ do nevinné bezmyšlenkovitosti Berana, tak symbolicky „umírá“ – či opouští bolestivou tvář Země -, aby vstoupila do účastné pokory a mystického uvědomění Ryb. Ve fázi slunečního znamení Ryb začíná vyvíjející se muž či žena nejasně chápat tajemství času jako věčné NYNÍ – a oba jsou (v různých rovinách) schopni vidět minulost, přítomnost a budoucnost jako jeden celek. Toto je třetí a poslední setkání duše s citlivým živlem Vody – její čtvrtá a poslední vibrace „komunikačního článku“ – a poslední splynutí s negativními ženskými „nočními silami“.

V okamžiku, kdy duše dospívá do fáze Ryb, teoreticky dosahuje na své dlouhé cestě skrze tajemství lásky, které prožívala v předcházejících jedenácti slunečních znameních, spirituálního osvícení. Pokud tomu tak není, musí se v astrologickém kruhu vrátit k prožitkům vibrací jistého slunečního znamení, aby se naučila tomu, co doposud neabsorbovala, neboť tyto prožitky vstřebávala v předcházejících inkarnačních fázích jen ve velikém spěchu. Ovšem každý takovýto návrat je spojen s novou otevřeností vůči učení daného slunečního znamení – s novou naléhavostí ovládnout jeho pozitivní podstatu a zbavit se té negativní. Samozřejmě že některé z vyvinutých a pokročilých duší, které dosahují fáze Ryb, se potom rozhodnou k návratu zpět na Zemi, aby se pokoušely o spasení těch, kteří dosud žijí v temnotě. Nicméně my zde popisujeme běžný typ Ryb.

Muž a žena v rovině Ryb již prošli nejméně jedenkrát všemi dvanácti iniciačními fázemi a mnozí z nich se museli na počátek tohoto prožitku vrátit třeba stokrát, neboť Ryby, to je to nejobtížnější ze všech dvanácti slunečních znamení a zvládnout toto znamení není nic snadného. K úspěšnému dokončení kola života nedochází na první pokus, neboť to vyžaduje nezměrnou vůli a touhu, což ale neznamená, že toho není možné dosáhnout – ovšem je to cesta, kterou si dosud volí jen hrstka jedinců. Proto astrologie o Rybách učí, že jsou „starou duší“ – a že ne každý člověk Ryba je ztělesněním spirituální krásy, neboť mnozí z nich plavou ve vodách až nebezpečně blízkých ohňům dantovského pekla. Ryba žije ve dvou světech, přičemž zároveň prožívá nebe i peklo.

Díky tajné moudrosti vládnoucí planety Ryb, Neptuna. Ryby vědí, že součástí božského plánu není smutek a ošklivost. Zahlédli již krásu pravdy a díky jasnosti této mystické vize pociťují naléhavost vzdálit se od negativních vibrací tváře Země. Ryby se tak často pokoušejí vyhýbat se konfrontaci a nátlaku prostřednictvím drog, alkoholu, snů, umělecké tvorby, filozofování, meditace či náboženství. Ryby se stávají učiteli, mnichy, jeptiškami, mystiky, umělci, hudebníky, skladateli, abstraktními matematiky a výrazně intuitivními vědci – nebo si mohou také vybrat cestu dolů, do temných vod alkoholismu a drogové závislosti, či dokonce šílenství. Pro duši je to ve skutečnosti velice těžká a komplikovaná vibrace, neboť prožitek tohoto slunečního znamení je pro muže a ženu Ryby plný lákadel.

Jelikož Ryby již v podvědomé rovině prošly „vším“, mají přirozené porozumění pro starosti ostatních lidí. Neptunská mysl je velice důvěrně obeznámena s nestálostí života, se slabostí lidské podstaty, a proto lidské omyly spíše lituje, než odsuzuje. Z tohoto důvodu těmto „starým duším“ ostatní svěřují svá tajemství, stejně jako své obavy, starosti a soudy nad jinými. A přece je jejich vrozeným instinktem vyhýbat se všem formám intrik. Jedině tehdy, když Ryby nacházejí dostatek odvahy čelit svým vlastním problémům se stejnou spiritualitou, jakou poskytují druhým, teprve potom dokážou zkoumat i Neptunova mysteria.

Skrze tuto „iniciaci smrti“ (smrti lidského ega) se duše učí odpouštět, učí se jemnosti, lepší schopnosti chápat svůj vztah ke spolustvořitelům… a Ryby ujišťují: „JÁ VĚŘÍM“. Aby si mohly v plné nádheře uvědomit pravdu lásky, mohou – pokud chtějí – čerpat z nevinnosti Berana, trpělivosti Býka, uvědomění Blíženců, vnímavosti Raka, ušlechtilosti Lva, postřehu Panny, úsudku Vah, bystrosti Štíra, poctivosti Střelce, moudrosti Kozoroha a lidskosti Vodnáře. Ovšem někdy všechno to tajné vědění a nadání poslouží pouze ke zmatení a Ryby nakonec vede k tomu, že si vyberou nejsnadnější cestu pasivní poslušnosti.

Pozitivními vlastnostmi Ryb jsou pokora, porozumění, citlivost, spirituální uvědomění, intelektuální chápání, filozofický nadhled a léčivý potenciál. Pokud se vyjadřují v negativní podobě, jsou nesmělé, bázlivé, masochistické, zahálčivé, lžou a mají slabou vůli.

Pro Ryby láska znamená nesobecké odevzdání vlastního ega tužbám toho, s nímž splýváme v jediný celek. Ryba čerpá více potěšení, když může dávat, než když dostává, více štěstí z toho, když může sloužit, než když je jí slouženo. A přece tajuplný Neptun zkouší duši Ryby bezpočtem sexuálních a milostných dobrodružství – a ony proplouvají od jedné zápletky ke druhé.

Tímto promiskuitním způsobem – či tím, že se stává jakýmsi romantickým samotářem – se Ryba zbavuje nebezpečí „ukotvení“ v trvalém citovém uvěznění. Ovšem Ryby, které se nevyhýbají bolesti lásky a nevyhledávají pouze její rozkoše, jsou bohatě odměněny tím, že jsou zasvěceny do závěrečného mysteria lásky. Poprvé na této strastiplné cestě se pak mohou stát svědky skutečně silného citu splynutí trojice mysli, srdce a ducha, splynutí, které ústí v nádhernou fyzickou extázi – v rybí naplnění lásky, v zázrak, jenž byl kdysi dávno přislíben jarním obdobím Berana.

VAŠE SLUNEČNÍ ZNAMENÍ

Termín „sluneční znamení“ znamená, že pokud jste například Blíženec, Slunce uplatňovalo v době vašeho narození svůj mocný vliv skrze pásmo (ne konstelaci) ZVĚROKRUHU nazvané Blíženci – od 21. května do 21. června včetně (ve všech časových pásmech ve Spojených státech v posledních několika desetiletích, s jednodenním rozdílem například v Greenwichi v Anglii). Zjistíte, že data určující období dvanácti slunečních znamení se téměř v každé astrologické knize liší, což může laika zcela zmást. Důvod těchto časových rozdílností je dán tím, že většina astrologů nechce své čtenáře mást informacemi o tom, že Slunce „mění znamení“ ráno, odpoledne či večer uvedeného dne, a tedy dané sluneční znamení o tento den změny „oloupí“ a přičtou ho znamení dalšímu. To však ve skutečnosti čtenáře pouze zmate ještě více. Bylo by sice velice jednoduché, kdyby období každého nového slunečního znamení začínalo přesně o půlnoci, ovšem tak tomu není.

Například Slunce (několik posledních desetiletí, stejně jako v současnosti), kromě variací přestupného roku, OPOUŠTÍ Berana a VSTUPUJE do Býka někdy během 20. dubna ve všech časových pásmech Spojených států (v anglickém Greenwichi pak 21. dubna). Je tedy důležité vědět, že 20. duben v sobě zahrnuje OBĚ znamení. Jinak můžete klidně prožít celý svůj život v domnění, že jste BÝK, i když ve skutečnosti jste BERAN.

Proto si pamatujte, že pokud jste se narodili buď v PRVNÍ, či POSLEDNÍ den jakéhokoli slunečního znamení, uvedeného v této knize, musíte znát přesný ČAS plus zeměpisnou délku a šířku místa svého narození, abyste byli schopni přesně stanovit, zda Slunce nezměnilo znamení právě v hodině a místě vašeho zrodu.

Termín „měsíční znamení“ se potom vztahuje k pásmu zvěrokruhu (ne konstelaci), skrze které Luna „procházela“ a uplatňovala svůj vliv v době, kdy jste se narodili. Termín „Ascendent“ (příležitostně nazývaný též „vycházející znamení“) vyjadřuje znamení zvěrokruhu, které „vycházelo“ na východním horizontu v přesném okamžiku vaše zrození. Ascendent se liší podle místa vašeho rodiště na Zemi (zeměpisná délka a šířka místa narození).

Poznámka o narození v době změny. Ti, kteří se narodili v astrologickém „dni změny“ (den, během něhož Slunce mění znamení), často říkávají (a také tomu věří), že jejich osobnost obsahuje vlastnosti obou slunečních znamení, a představují si, že je to způsobeno jejich narozením ve „dni změny“.

Například člověk narozený 20. ledna cítí, že se někdy chová jako Kozoroh a jindy zase jako Vodnář. Totéž platí i o ostatních lidech, kteří se narodili ve „dni změny“. Někteří astrologové by vám řekli, že vykazovat znaky obou znamení vás skutečně nutí narození ve „dni změny“. Díky obsáhlým osobním zkušenostem, které jsem získala během svého působení jako profesionální astroložka, jsem dospěla k přesvědčení, že tomu tak není. V každém jednotlivém případě bez výjimky se takový člověk, jenž je přesvědčen, že je ovlivněn oběma znameními, chová tímto způsobem proto, že ve „druhém“ znamení je Luna či Ascendent tohoto člověka.

Například výše zmíněný jedinec narozený 20. ledna ráno je slunečním znamením Kozoroh. Pokud se však tento Kozoroh občas chová jako Kozoroh a někdy zase jako Vodnář, je tomu tak proto, že při narození byla Luna a Ascendent tohoto Kozoroha ve znamení Vodnáře – A NIKOLI PROTO, ŽE SE NARODIL V „DEN ZMĚNY“. Pokud se člověk, jenž se narodil 19. ledna, chová jako klasický Kozoroh – a nikdy jako Vodnář -, potom je tomu tak proto, že Luna a Ascendent nebyly v okamžiku jeho narození ve znamení Vodnáře.

Jsme pouze jedním znamením, nebo druhým. Vaše osobnost nemůže být rozštěpená pouze kvůli skutečnosti, že jste se narodili v „den změny“. Je sice pravda, že každý ze tří „dekanátů“ každého slunečního znamení (každé sluneční znamení zahrnuje třicet stupňů, přičemž jeden „dekanát“ je deset stupňů) je spojen se svou vlastní variantou vlastností daného slunečního znamení, ale to je věc zcela jiná. Pokud jste Kozoroh, potom jste Kozoroh, a žádný „poloviční“ Vodnář jen proto, že jste se narodili v „den změny“. A pokud zjistíte, že se občas chováte jako Vodnář, potom si můžete být jisti, že je tomu tak proto, že v době vašeho narození byla Luna či Ascendent ve Vodnáři (nebo že si třeba jen své „vodnářské“ vlastnosti představujete, neboť jste až příliš ovlivněni klamem, jenž je vám tak často předkládán v různých astrologických knihách).

Následující odstavec vám možná celou tuto tematiku pomůže snadno pochopit. Vaši (například) charakteristiku Kozoroha, jež byla vtisknuta vaší osobnosti, když jste se poprvé nadechli (a miliardy „elektrických“ buněk vašeho mozku byly naprogramovány podobným způsobem, jakým jsou programovány počítače), způsobilo Slunce a uplatňování jeho mocného vlivu skrze pásmo zvěrokruhu, které se nazývá Kozoroh. Tento proces (jenž vytváří vaše osobní sluneční znamení) souvisí s časo-energetickými silami. Poněkud přesněji vyjádřeno, tento proces je do jisté míry elektromagnetický. Potom si tedy můžeme pro vysvětlení celé této problematiky položit otázku, zda může elektrické světlo svítit a zároveň být zhaslé. Samozřejmě že nemůže. Elektrická svítilna je prostě buď ZAPNUTÁ, nebo VYPNUTÁ. A ani Slunce (z podobných důvodů) nemůže uplatňovat svůj vliv skrze DVĚ ZNAMENÍ zároveň.

Když Slunce vysílá vibrace své síly skrze Kozoroha, pak je vysílá pouzeš skrze Kozoroha. V přesně načasovaném kosmickém okamžiku (který lze v závislosti na současných astronomicko-matematických prostředcích stanovit pouze na minuty) potom Slunce „vstupuje“ do znamení Vodnáře a od této chvíle již vibruje pouze skrze Vodnáře, a nikoli již skrze Kozoroha. Tečka. Elektrické světlo nemůže zároveň svítit a zároveň být zhaslé, a zrovna tak ani Slunce nemůže zároveň vtiskovat dvě různé charakteristiky. Z astrologického a kosmického hlediska je to naprostý nesmysl. Racionální vysvětlení „sféry vlivu“, jež používají astrologové, kteří lpí na teorii zvláštní charakteristiky „dne změny“, nemá se slunečními znameními co do činění. Ve spojitosti s mnoha jinými fázemi a aspekty astrologie (včetně současné „sféry vlivu“ Věku Vodnáře) to fungovat může, ovšem nikoli v případě slunečních znamení.

Co se týká „Astrologie 13“, vtípku astronomů na účet posvátnosti a hodnoty astrologie, ten ignorujte. Z důvodů, které zde nebudu uvádět, neboť to považuji za zbytečné, vám mohu říci, že teorie „třinácti slunečních znamení“ apod. je naprosto chybná. Z poloviny vážně a z poloviny žertem vám zde nabídnu důkaz, který tuto teorii vyvrací. Podle Astrologie 13 by autorka této knihy nebyla Beran, ale Ryba. Každý z mých přátel a příbuzných vám řekne, že představa, že bych já měla být Rybou, je tak nesmyslná, že je až směšná. Podobně tak ani Nelson Rockefeller není Blížencem (jak mu to Astrologie 13 určuje), nýbrž naprosto jasným Rakem. A tak to také skutečně je, a basta, drazí čtenáři a studenti astrologie! Promluvil tvrdohlavý Beran (a nikoli taktní Ryba)! Tím vás žádám, abyste se vůbec nezabývali tímto vědomě zasetým semínkem zmatku, jež mají na svědomí astronomové, kteří touží celou záležitost kolem astrologie co nejvíce zamlžit a kteří by z tohoto semínka rádi vypěstovali jeden z obrovských baobabů malého prince, strom temna a klamu.

OBDOBÍ SLUNEČNÍCH ZNAMENÍ

BERAN 20. března až 20. dubna

BÝK 20. dubna až 21. května

BLÍŽENCI 21. května až 21. června

RAK 21. června až 22. července

LEV 22. července až 23. srpna

PANNA 23. srpna až 23. září

VÁHY 23. září až 23. října

ŠTÍR 23. října až 22. listopadu

STŘELEC 22. listopadu až 21. prosince

KOZOROH 21. prosince až 20. ledna

VODNÁŘ 20. ledna až 19. února

RYBY 19. února až 20. března

Vztah BERAN – BERAN

Nejsem si jista, zda je správné, aby vibrační vliv mezi dvěma jedinci prvního slunečního znamení analyzoval typický Beran, jakým jsem zrovna já, a abych zrovna já popisovala důsledky spojení jejich kompatibilních, ovšem stejně tak vznětlivých povah ve vztahu, jakým může být přátelství, sousedství, příbuzenský či obchodní vztah, láska či jen partnerství. Musím se nad tím na chvíli zamyslet… Nu, když o tom tak přemýšlím, myslím, že to správné je, neboť kdo jiný by k tomu již měl být způsobilejší než právě já? Takže jdeme na to. Nemám ráda, když se dlouho chodí kolem něčeho jako kolem horké kaše, vy ano?

Nejdříve bychom si asi měli uvést, jakých chyb se mohou dva Berani ve vzájemném vztahu dopustit. Ty chyby mohou být obrovské. Ovšem na druhé straně může takový vztah vést k obrovským úspěchům – a jelikož Berani mají tak často nutkání skákat do něčeho rovnou po hlavě (Beran vždy jde do všeho hlavou napřed), nejsou potom nohama vzhůru v blátě alespoň tak osamoceni, neboť mají po svém boku spřízněnou duši.

Když se poprvé tato dvě silná ega setkají, aby smísila své osobní aury, vykliďte pole a připravte se na příliv spontánní vzájemné empatie. Je přece tak báječné objevit pozitivní, nadšenou a spontánní osobnost, poté co vás již notný čas všude kolem nudí slušňáci a suchaři, skrblíci a hlavně nepřístupní studení psí čumáci, z nichž na vás dýchne „dvacet pod nulou“, když se k nim pouze snažíte chovat nenuceně a přátelsky. Není divu, že jsme potom svědky takového vzájemného přívalu obdivu! Každý Beran je štěstím bez sebe, když nachází někoho, komu nejsou cizí věci jako marnotratnost, impulzivní chování, kdo mluví unáhleně a chodí pozdě na schůzky. A navíc – nyní je tu i někdo další, kdo potřebuje, aby ho dovedl k zubaři někdo druhý, a kdo si o něm nemyslí, že je padavka.

Většina Skopců má společné dvě věci: a) nechodí k zubaři sami, b) nenechají se jen tak někým fotografovat. Pokojně sedět bez hnutí a pózovat ve studiu, zatímco si fotograf připravuje světla, to je skoro stejná hrůza jako nechat si trhat stoličku, protože celou tu dobu myslíte na to, jak šeredně ta fotka dopadne, a to je pro Berany, kteří se neustále starají o svůj vzhled, pocit naprosto otřesný. (Astrologicky vládne Beran tělesným vzhledem) Nicméně Beranův strach ze zubaře není v žádném případě výrazem zbabělosti. Mars tyto lidi vybavil takovou odvahou, které je jim potřeba, a je ochoten jim jí náležitě přidat, kdykoli si o ni řeknou. Jejich děs ze zubní vrtačky je něčím zcela odlišným a nelze ho přičítat tomu, že by Berani snad byli zbabělci. Prostě jen nesnášejí problémy, které souvisejí s jejich hlavou. To se týká i léků, a samozřejmě totéž platí i o očích, uších, nosu a ústech – a též mozku -, což také znamená: nesnažte se měnit jejich názor.

Většina žen Beranů například nerada chodí do salónů krásy. Kadeřnice mají obyčejně svou hlavu a málokdy vás učešou tak, jak si přejete. Vždyť jsou to přece vaše vlasy, a ne jejich! Jenže když jim řeknete, aby ustřihly centimetr, ustřihnou hned čtyři. Žena Beran si často, ke své pozdější lítosti, sama bez rozvahy vlasy ostříhá až drasticky nakrátko, ale běda když jí zkazí účes někdo jiný! To dokáže být vzteklá. Stejně vzteklá, jako umí být i sama na sebe. (Berani si s vybíráním oběti vlastního vzteku příliš práce nedělají.) Dívka Beran si raději dá tu zvláštní práci a umyje si hlavu doma sama, než aby se svěřila kadeřnici, která je přesvědčena o tom, že vaše vlasy patří jen a pouze jí. Beranova citlivost, jež se týká jeho hlavy, je velice výrazná. Taky byste byli na svou hlavu citliví, kdybyste na ní a na obličeji měli rozeseto tucet jizev, nasbíraných již v dětství, kdy jste do různých věcí (a lidí) naráželi hlavou.

Pokud se týká oné „zvláštní práce“ – udělat si něco sám -, Beranům téměř nikdy nevadí, když je jí třeba, ať již je pro ně samé nebo pro někoho druhého. Nevadí jim vykonat cokoli pro někoho druhého, neboť jsou Marsem obdařeni štědrostí, jež je ponouká k tomu dávat ostatním více, než je v dané chvíli bezpodmínečně nutné, ať již se jedná o peníze, lásku, věrnost či cokoli jiného. Pokud se ona „zvláštní práce“ týká jich samých, potom mají sklon vytvářet problémy, jež by vůbec nevznikly, kdyby nechali danou záležitost na pokoji. Ovšem „nechat něco na pokoji“, to je pro Berana rada dosti nepochopitelná. Jak může být někdo spokojený s něčím, co je třeba „nechat na pokoji“? Co je to za cíl – nechávat věci „na pokoji“? (Beran si nikdy nepřipustí, že přílišná péče může někdy stav věcí zhoršit více, než kdyby nechali věci být.)

Pokud oba Berani nemají měsíční znamení či Ascendent v Kozorohu, Býku či Raku, pravděpodobně je pro ně snadnou záležitostí půjčovat si navzájem peníze, a ani se příliš nedomáhají brzkého vrácení – což je další zvláštnost, kterou lze u nich objevit. Tito dva jsou k sobě otevření naprosto ve všem, včetně peněz. Nevědí, co je klam, a neumějí lhát.

Tu a tam mohou přecenit své možnosti, co se týká vracení půjčených peněz, nebo mohou na dluh zapomenout, neboť se dostanou do nějaké jiné, nové situace, která je natolik vzrušující, že zaměstnává veškerou jejich pozornost, ale rozhodně nejsou nepoctiví a nikdy nekradou. Nic tak Berana nezraní a nerozzlobí jako neoprávněná nedůvěra či podezření. Typický Beran muž či žena by považoval za potupné, měl-li by zklamat kohokoli, komu dal své slovo, a to se týká i věřitelů. Beran může na dluh buď zapomínat, nebo může zůstat nějakou dobu dlužný, ale nakonec vždy vše do pětníku zaplatí, ba často přeplatí – neboť Berani nejsou přemrštěně podezíraví ani obezřetní při placení, takže je kdokoli snadno ošidí. Není to problém. Marsova představa o penězích je totiž taková: když dojdou, objeví se tak či onak někde brzy nějaké další. (Cožpak si kojenec dělá starosti, kde vezme suchou plenu nebo sklenici s mlékem? Samozřejmě že ne. Vždy se nějakým kouzlem objeví, je-li zapotřebí. To přece ví každý!) Každý Beran v takovémto spojení slunečních znamení vzorce 1-1 je až dojemně vděčný za důvěru toho druhého. Nejenže si oba Berani navzájem instinktivně důvěřují, ale ani jeden druhého nezneužívají, a jelikož si všímají, jakým způsobem s nimi obyčejně zachází okolní svět, může to být velice vřelý a krásný cit.

Na začátku jde ve vztahu dvou Beranů o radostný kolotoč štěstí, ovšem jakmile se růžová cukrová vata na špejli rozteče, přichází první deziluze. Víte, co se stane, když se Oheň setká s Ohněm? Začnou šlehat ještě větší plameny. Tak lze charakterizovat možné následky spojení dvou divokých, tvrdých Beranů, ať už z něj vzejde obchod, milostné dobrodružství, přátelství či cokoli jiného.

Mezi častějšími extrovertními Berany se vyskytují tu a tam i Berani Ovce, není jich však tolik. Jejich marsovské ego bylo, což je smutné, v dětství rozdrceno, a proto svou přirozenou bujnost kontrolují pod pláštíkem nanejvýš nepřirozené introverze. Pokud do této skupiny patří oba Berani, kteří jsou ve vzájemném vztahu, může to na povrchu vypadat, že nedokážou jeden ve druhém vzbudit vztek, ovšem zdání klame. Jejich rohy se jednou rozhodně zkříží.

Když se Mars srazí s Marsem, výsledkem může být totální válka, se všemi barevnými vlajkami hrdě a bojovně plápolajícími ve větru. Pokud jsou oba odkázáni na velice těsnou, dennodenní vzájemnou blízkost bez možnosti alespoň nakrátko si od sebe odpočinout, dochází k občasným konfliktům. Ovšem tyto zlé okamžiky jsou na druhé straně vyvažovány okamžiky radostnými.

Většinu času vytváří přímý silný Mars mezi oběma Berany vlny porozumění. Tehdy dosahuje jejich vzájemná potřeba „výletů ega“ takové síly, že mohou očekávat hotový ohňostroj. Problém rozporných názorů lze však řešit následovně: jeden Beran dělá vše podle své hlavy v pondělí, ve středu a v pátek, zatímco druhý Beran je zase „velkým šéfem“ v neděli, úterý a čtvrtek. O sobotu potom mohou svést boj, přičemž vyhrává Beran s tvrdšími rohy – a ten poté s přívalem náhlé lítosti a vřelé velkorysosti, pro Berany tak typické, ováže rány tomu druhému. Toto je vzorec, jenž by měl být ve většině případů úspěšný, jelikož žádný Beran nepociťuje nutkání k zápasu, pokud ví, že druhý den bude mít vedoucí postavení zase on.

Říká se, že Berani mají své vlastní zvyklosti. To je pravda. A přece, navzdory onomu někdy antagonistickému vnějšku pociťují zoufalou touhu po ocenění a lásce. Když dojde k jejich spojení, zřejmě spolu budou bojovat o vedoucí postavení, ale tento prožitek jim přinese řadu cenných zkušeností. Každého bojovného Berana, stejně jako jeho nevinně sobecké a agresivní já, obměkčí šok ze společného života. A nevadí přitom, že coby důkaz zvládnutí umění společného života jim zůstává několik jizev z raného stadia vztahu. Srdce Berana je poseto více jizvami, než kolik je Beran ochoten odhalit.

Pro oba z nich je důležité, aby si uvědomili, že Beran je „kojencem“ zvěrokruhu, symbolem úsvitu uvědomění osobnosti či symbolem východu slunce. Beran představuje východ, „denní síly“ – díky čemuž většina z nich s takovou silou bojuje proti spánku, poklidu a podvolení se osudu. Negativní zásah jakékoli kritiky či pesimismu potom Beranův rozjasněný východní horizont zatemňuje a Beranova ducha otupuje, zvláště pokud je tento úder proti nevinnosti a východu slunce veden jiným Beranem. A přece tato přechodná rozmrzelost zřídkakdy přetrvává na tak dlouhý čas, aby se z ní vyvinula nějaká stálá zahořklost, neboť Beran je obdařen dětinskou vírou, že každý spor lze nějak vyřešit a že každý vztah lze zase kdykoli napravit. Pro Berana je nemyslitelná představa, že by realita dané situace mohla být jiná, než jak ji zrovna vidí on (či ona). Nicméně nikdo, kromě Střelce a Blíženců, nedokáže změnit mylný názor rychleji a pohřbít včerejší zoufalost a bolest tak dokonale jako právě muž či žena Beran – nebo dítě, s nímž je jemně zacházeno. Pro Berana obou pohlaví a každého věku (kromě těch pod pesimističtějším měsíčním znamením anebo Ascendentem) je každý nový východ slunce příslibem znovuvzkříšení – vzkříšení starých snů, představ, jichž se již předtím vzdal, naděje na vytčený cíl či na přátelství. Proč se ohlížet a dělat si vrásky kvůli něčemu, co se již stalo a co již nelze napravit, když je dnešek plný příslibů do budoucna?

V předcházejících větách jste si jistě povšimli fráze „s nímž je jemně zacházeno“, vytištěné kurzívou. Je tu jeden problém: i když Berani vyžadují jemné zacházení, sami k sobě (ani k nikomu jinému) se jemně nechovají. Berani zkrátka vůbec nectí ono zlaté pravidlo chování, jež říká: „Co nechceš, aby ti jiní činili, nečiň ty jim.“. Chápou asi, co to znamená, ale příliš si neuvědomují, že by se měli chovat oni k druhým tak, jak by chtěli, aby se druzí chovali k nim. Nikdy se nenechají vodit za nos ani se nenechají nikým k něčemu nutit, a to ani těmi, kteří jsou jasně silnější, a již vůbec ne žádným jiným Beranem. (Typický Beran bude stát před zločincem, jenž na něj bude mířit nabitou pistolí, a neohroženě mu bude nadávat.) Beran očekává, že všechna jeho přání budou splněna a všechny jeho příkazy budou poslušně vykonány, jak nejrychleji je to možné (pokud není jeho horoskop zmírněn vlivem Ryb či Vah). Vzpírat se, to je instinktivní povahou Marsu. Pud vést ostatní je u některých mužů, žen či dětí ovládaných Marsem natolik silný, že třeba i přátelský návrh často vnímají jako nesnesitelné vměšování se, i když je třeba ona osoba, příbuzný, soused, přítel, obchodní společník, partner či milenec, narozena v témže slunečním znamení.

Pokud je jeden z obou Beranů silnější v důsledku postavení planet při narození (nikoli moudřejší či trpělivější, což by bylo jedině ku prospěchu, ale silnější), mohlo by se stát, že „slabší“ Beran by se postupně vyvinul v neurotickou Ovci, jež by se neustále a tklivě omlouvala za to, že vůbec existuje – nebo by vážil každé slovo a čin se strachem, že toho druhého urazí či že jím bude nepochopen. Taková situace je velmi smutná, neboť vidět hrdou sílu oduševnělého astrologického „zvířete“, jakým je Beran, jak se mění v slabošství a v slzy, vidět, jak se takový Beran neustále snaží podlézat dominující osobnosti, i když uvnitř je frustrován a citově omezen, je velice smutné. Změna Berana v Ovci je v rozporu s prvním zákonem astrologie: Buď věrný podstatě svého slunečního znamení, jinak buď připraven na to, že ztratíš mocný osobní potenciál svého dědického práva.

Pro dva Berany nikdy není lehké žít v pokojné harmonii (i když takovéto soužití by nepopiratelně bylo vzrušující!). Štěstím je, že oba mají obyčejně tendenci k tomu odpouštět vše a zapomínat na vše kromě těch nejkrutějších konfliktů. Pokud se vážných střetů týká, mělo by být vyvinuto co největší úsilí, abychom se jim vyhnuli, neboť ty si Beran velmi dobře pamatuje… tak jako malé dítě okamžitě zapomíná na běžnou bolest, ovšem s podvědomou hrůzou si vybavuje hlubší traumatické prožitky… a některých se již nikdy nezbaví.

Dva Berani by se měli snažit potlačit své sklony k agresivním hádkám. Pokud jsou totiž zrovna v ráži, zasadí ránu, ale kratičkou chvíli potom se dostaví pocit viny nad takovou unáhleností a impulzivně se poté snaží si toho druhého udobřit zvýšenou pozorností či nějakým větším darem. Mimochodem, dárky jsou způsobem, jakým Beran říká „líbíš se mi“ či „miluji tě“ – a někdy také vyjadřují jeho omluvu: „promiň“. Ovšem Beran nikdy nedává dárek, aby si koupil něčí přátelství. Ti, jejichž vládcem je Mars, opovrhují těmi, kteří si to, po čem touží, kupují (neboť Berani jsou zvyklí na to, že vše pouze neústupně vyžadují). Proto jsou vždy podobnými obviněními velice dotčeni. Dárek od Berana je vždy přímo od srdcek je přímým a otevřeným gestem dobré vůle. Nicméně jejich pohnutky často špatně chápou materialisticky založení lidé, kteří vždy za takovýmto jednáním hledají nějaký postranní úmysl (neboť jsou přesvědčeni, že podle jejich vlastního vzorce chování se chovají i všichni ostatní).

Naštěstí však podobný druh vzájemného konfliktu mezi dvěma Berany nehrozí. Každý Beran totiž velice dobře chápe tento syndrom darování dárků, jenž je součástí povahy Marsu (jemuž se v tomto ohledu vyrovnají dvě zbývající znamení Ohně), a proto oba Berani s radostí dávají i přijímají. Beran má zrovna takovou radost z dárku přijatého jako z dárku darovaného. K nevinné moudrosti Berana totiž patří vědomí, že radostně přijímat je stejně důležité jako velkoryse dávat. Neboť pokud by nikdo nepřijímal se štěstím, potom by nebylo ani žádného šťastného obdarování. Jednoduše řečeno, Beran prostě přijímá s radostným vzrušením malého dítěte, které rozbaluje dárek pod vánočním stromečkem, a dvěma Beranům téměř hrozí nebezpečí, že se mohou následkem touhy po vzájemném radostném a extatickém obdarovávání zcela zruinovat.

Celá staletí je Beran po spirituálně zaslepené, citově pokřivené a nechápavé náboženské fanatiky symbolem oběti. Příkladů podobných obětí těchto popletených „svatých mužů“ je v celém Starém zákoně bezpočet. Stěží se mohl patriarcha Abraham řídit Boží vůlí či příkazem k zavraždění svého syna, aby tak Všemocného uspokojil a aby v poslední minutě před vykonáním toho hrůzného činu „vyslechl“ omilostnění – že může namísto svého syna obětovat beránka. Abraham zcela jistě slyšel hlas své vlastní deziluze, a nikoli hlas Boží. Žádný z našich spolustvořitelů, kteří vládnou nekonečným soucitem, by nemohl být natolik sadistický, aby vyžadoval smrt dítěte či pokorného zvířete, a to jen pro svou větší slávu a jako důkaz víry a oddanosti. Svět prostě potřeboval příklad vlídného Ježíše Nazaretského, který „beránka“ použil ve svém podobenství, který je často zobrazován, jak objímá právě „beránka“. Ježíš světu vtiskl svou představu „dobrého pastýře“ a usiloval o napravení pokřiveného uvažování „služebníků Božích“, kteří svým krutým obětováním zvířat nevědomě sloužili ďáblu, i když s myslí jinak zbožnou a pokornou.

Smutný osud berana se vyskytuje už i v mytických legendách, jakými je třeba pověst o Iasonovi a zlatém rouně. Nešťastný beran, jenž se snažil překonat moře, aby zachránil bratra a sestru před jejich žárlivou nevlastní matkou, nedokázal přes své velké úsilí zabránit sestřině smrti, a když tedy s bratrem na zádech v bezpečí dosáhl břehu, jediným vděkem, kterého se dočkal, byla smrt za to, že dopustil, aby jeden z nich zemřel. Ale on se přece ze všech sil snažil Prixovu sestru zachránit!

Takový je v různé míře symbolický osud lidí Beranů. Bez ohledu na jejich nadšené úsilí a upřímnost jejich pohnutek jsou lidé Berani často ignorováni nebo jimi pohrdají právě ti (k Beranově nezměrné lítosti), jimž se chtěli pokusit pomoci. Bezelstnost a přímé jednání Beranů cynický svět příliš nevítá. O tom se přesvědčil Beran Thomas Jefferson, stejně jako v moderní době Beran politik Eugene McCarthy. Stejně tak zůstaly do velké míry nepochopeny, jak vlastním lidem, tak i Američany, osobní pohnutky Berana Nikity Chruščova.

A tak je nejvýznamnější výhodou spojení dvou Beranů to, že si mohou navzájem pomáhat, aby se nestali „obětí“ těch „světsky“ moudřejších, kteří by je rádi „oškubali“. Berani sami ochotně poskytují ochranu všem ostatním proti těm, kteří by jinak jejich altruistického instinktu rádi zneužívali. Vždy se najde dostatek takových, co rádi zastrašují bezbranné. Připusťme, že vznětlivé a bojovné Berany si lze stěží představit jako „bezbranné“, ale při podrobnější analýze zjistíme, že jsou nadměrně zranitelní. A někteří lidé by rádi využívali jejich přirozené bezelstnosti a nedostatku podezíravosti.

V jakémkoli vztahu mezi dvěma Berany, ať již jde o rodinný kruh, o kolegu v kanceláři či o lásku nebo přátelství, je jedna věc jistá: občas se dostávají emoce do varu. Catullus povahu tohoto slunečního znamení a své citové nevyspělosti vystihl dokonale: Nenávidím a miluji. Můžete se mě zeptat, proč tak činím. Nevím. Ale já to tak cítím, a jsem trýzněn.

Mezi dvěma Berany je jen zřídka nějaký klam, přetvářka či pokrytectví, ale též mezi nimi nelze hledat příliš obezřetnosti, chladného rozumu ani praktičnosti. Ve vibraci této kombinace slunečních znamení vzorce 1-1 ovládané Marsem toho lze nalézt jen velmi málo neutrálního. Tito dva jsou schopni spolu dosáhnout přímo nebeského štěstí, nebo se taky spolu utápět v dětinských hádkách, vzteku a sobectví. Přesto nikdy neztratí porozumění pro rudé, diamantově třpytivé sny toho druhého, obzvláště takové sny, které se pravděpodobně nikdy nevyplní. Snad se vyplní, když budou spolu, když to znovu zkusí. A někdy, někde, nějak… toho dosáhnou. Ti, kteří sní, vždy dosáhnou toho, po čem touží.

BERAN žena – BERAN muž

Muž Beran je – alespoň podle vlastního mínění – ještě nezávislejší, bystřejší a chytřejší než Beran dívka. A také za to vyžaduje uznání, ačkoli je to mínění jen jeho. Již od samého začátku cítí Beran muž touhu být ve vztahu k Beranu dívce dominantní. V jakémkoli sporu mezi Beranem chlapcem a Beranem dívkou vítězí vždy mužská složka tohoto slunečního znamení. Buď si chlapec dívku co nejdříve podmaní, nebo by měl raději říci sbohem. Nejdříve to může být vztah plný hádek a slz, ale později, když se dívka ustálí a až jí bude umožněno – nikoli až bude přinucena – stát se ženou, vykvete v nádherný květ.

Nicméně požadovat na ní, aby se vzdala svého zaměstnání či kariéry a stala se ženou v domácnosti, zcela závislou na rozmarech svého manžela, to není nejideálnější způsob rozvoje jejího ženství, ani jeho mužství. Existují jiné možnosti. V případě, že sama ze svého vlastního rozhodnutí nechce obětovat své dřívější zaměstnání, aby mohla muži doma „zahřívat pantofle“ nebo ho podporovat v jeho osobních cílech a na své vlastní přitom zapomenout (což se někdy stává), je pro manžela nejrozumnější, aby ji nechal dále chodit do zaměstnání. Zároveň je moudrým řešením dohodnout se vzájemně na tom, že z manželova příjmu se bude platit například nájem či hypotéka, jídlo a účty za různé potřeby, zatímco z jejího platu budou krýt nejrůznější zvláštní potřeby a uspokojovat marnotratnost, kterou oba oplývají dosytosti. Manžel Beran tak bude pevně přesvědčen o své mužské úloze v jejich vztahu, a to je již od začátku velmi důležité.

Myslím tím, že by mělo být jasně chápáno, že on je muž a ona je žena. Různých příležitostí k údivu nad skutečně dominantním postavením v tomto vztahu bude až příliš, a proto nemá smysl situaci ještě více mlžit nějakými zmatky ohledně mužské a ženské role.

Každá žena Beran má v sobě hlubokou, skrytou touhu po tom být chráněna svým mužem. Ve svých důvěrných snech je vždy krásnou, jemnou Gueneverou a on něžným, silným Lancelotem – nebo by alespoň byl, pokud by ze své Guenevery nechtěl mít frustrovanou Virginii Woolfovou, což je nepříliš lákavá představa. Takovou osobou se může stát každá žena, pokud jí muž buď příliš ustupuje, chce-li jí vyhovět, nebo pokud se snaží podrobit si ji. Ta první možnost není pravděpodobně příliš častá, neboť ustupování není typická poloha mužů Beranů, zato druhá možnost je daleko pravděpodobnější. Ovšem muž si musí uvědomit, že Guenevera touží po tom být poražena čistě v sexuálním a romantickém smyslu, a nemá to co do činění s osobností či jinými oblastmi jejího života. Jeho marsovské macho-mužství, díky němuž Guenevera tají dech při procházce podél mořské pláže či v soukromí ložnice, je při jiných příležitostech naprosto nežádané. Žena Beran dodržuje ostrou hranici mezi podrobením romantickým a podrobením v jakémkoli jiném smyslu, a pokud si ji muž chce udržet, je vhodné, aby si toto uvědomil. Očekávat, že tato dáma bude poslušně vykonávat všechny jeho příkazy, není vůbec moudré, ale stejně nebezpečné je si jí vůbec nevšímat. Muž je schopen dopustit se všech těchto chyb a omylů, než přijde na to, že žena není ochotna překročit svou hranici ani o píď a nehodlá se ani podrobovat nějakému diktátorskému velení – neboť je z téhož těsta jako on sám.

První věc, které si dívka Beran na svém mužském protějšku všimne, je to, že je ještě panovačnější a bojovnější než ona sama. Je to zcela zřejmé, a naštěstí je tomu tak. Pokud je tímto rozložením sil jin a jang poněkud zmatena, k pochopení bude stačit, když se na krátkou chvíli zamyslí nad svými oblíbenými pohádkami. Jako malá holčička tato žena přece nikdy nepropukla v pláč, když čítávala o princi, jenž se s chrabrým srdcem pustil do hlubokých hvozdů, aby našel svou princeznu a aby ji probudil z osamělého spánku láskyplným polibkem. (Ženy Berani jsou bez rozdílu naměkko při pouhém pomyšlení na opravdovou lásku a jejich idealismus v této věci je stejně věčný jako jaro samo.) Ale nyní, mé drahé dívky Berani, pokud máte k sobě být opravdu upřímné, měla by tato pohádka stále své kouzlo, kdyby na koni místo prince seděla bojovná princezna a na vysvobození z moci zlé čarodějnice by čekal princ? Podobně by se měla žena Beran zamyslet i nad všemi ostatními pohádkami, v něž stále ještě věří. Jen si představte líbeznou Popelku, jak se se zarudlým obličejem, celá udýchaná snaží nazout střevíc svému princi. Matka Příroda dobře ví, kde je jejich pravé místo. Vztah muže a ženy Beranů má daleko větší naději na úspěch, pokud bude Marsův hrom znít spíše na straně muže. U něj totiž zní tak nějak přirozeněji – pokud to ovšem nezačne přehánět. Žena Beran je sama dostatečně neústupná, ale ví velmi dobře, že mužova tvrdost je jen zástěrkou pro jeho idealismus, jeho zoufalou vnitřní touhu po obdivu, po tom, aby ho někdo potřeboval.

Proto by ho měla skutečně obdivovat, jak sedí rozkročmo na bílém koni a rozdává kolem sebe jednu panovačnou ránu za druhou, aby tak zakryl svou tajnou obavu z toho, že ho nikdo nikdy nebude milovat tak, jak on potřebuje – pokud o to nebude žádat. Takovýto muž může být přes svou unáhlenost a nezávislost i velice něžný a jemný a je skutečným odborníkem na předstírání, že mu něco nevadí, i když je tím ve skutečnosti hluboce dotčen. Jelikož oba dobře znají všechny skryté stránky Marsu projevující se u toho druhého, mohli bychom si myslet, že jim to dopomůže ke zmírnění bojovného jiskření, ale ve skutečnosti je zapotřebí víc než jedné bolestivé zkušenosti, než dojdou k poznání, že neustálé hašteření mezi jejich egy nemá naprosto žádný smysl. Často je přitom poslední takovou lekcí téměř ztráta toho druhého, přičemž v poslední minutě před onou katastrofou si uvědomí, že působením síly proti síle se nic nevyřeší.

Pokud žena všechny své síly soustředí proti nepřátelům svého muže, namísto proti němu, dostane se jí za to jeho obdivu. Muž jí pak věnuje tolik věrnosti, kolik věnuje ona jemu. Je to opravdu dobrý obchod, ale musí s ním začít jeden z nich.

Mohlo by se na první pohled zdát, že tito dva si po sexuální stránce dokonale rozumějí, neboť oba mají na lásku tytéž nároky – aby byla jistým tělesně-duchovním splynutím, o němž píší básníci, ztělesněním teorie duchovních blíženců, jež je pro každého Berana absolutním romantickým dogmatem. Ať již v „duchovního blížence“ věří či ne, pokud Berani milují, nikdy nepochybují o tom, že jejich spojení vytrvá po celý život, i za hrob. Nicméně než se tento vrchol vzájemného souladu stane skutečností, je nutné překonat jistou vážnou překážku – instinktivní, i když téměř vždy neúmyslnou sobeckost tohoto slunečního znamení.

Vše, co se oba chtějí dozvědět o sexu (ať již se on či ona bojí zeptat či nikoli), závisí na úmyslném či neúmyslném sobectví a zneužívání partnera pouze k vlastnímu prospěchu. Otázka nestojí: jak mohu nejlépe vyhovět tomu druhému?, nýbrž jak on může co nejlépe vyhovět mně? Sex, sex, sex. Doktor David Reuben, Masters a Johnson, Kinsey a Freud, ti všichni se snažili sex vysvětlovat, zkoumat, studovat, analyzovat, pozorovat, fotografovat, nahrávat, psát o něm – prostě vyzkoušeli všechno možné, snad kromě názorného předvádění na veřejných přednáškách, a jejich bratry ve zbrani při tom byly a jsou film, televize a různé časopisy. Většina žen a mužů však dodnes nedostala na své otázky uspokojivou odpověď.

Pro tyto dva marsovské milence není špatný nápad koupit si jeden z těch velkých plakátů, na nichž je dvojice, jež jde ruku v ruce vstříc horám, oceánem obilného pole, navzájem si hledící do očí… dole s nápisem: LÁSKA ZAČÍNÁ V OKAMŽIKU, KDY SE POTŘEBY NĚKOHO JINÉHO STÁVAJÍ PRO NÁS DŮLEŽITĚJŠÍ NEŽ NAŠE VLASTNÍ… a přibít si ho na zeď blízko postele, hned vedle nápisu SŇATEK ROMEA A JULIE, který visí, ať již ve skutečnosti či jen spirituálně, v ložnicích všec h Beranů, Romeo a Julie byli duchovní blíženci, a přitom nesobečtí blíženci. Není nutné, aby líbánky muže a ženy Beranů musely končit dvojitou sebevraždou jen proto, aby si vzájemně dokázali nesobeckost – zcela postačí malá taktnost na obou stranách.

Pokud potom budou tyto dětinské náznaky sobeckosti nahrazeny něhou, sexuální sdílení lásky mezi nimi se stane skutečným vzájemným extatickým prožitkem. Sex Beranů je plný podivuhodných rozporů, stěží vůbec pochopitelných, díky nimž je jejich partnerství neuvěřitelnou kombinací výbušné touhy, divoké a neovladatelné… ale zároveň i pošlapaných květin v louži, studeného větru a třpytivých sněhových krystalků. Tak sem to dospívá tehdy, když je mocné hromobití Marsovo obměkčováno naivitou a věčným údivem symbolického kojence Berana. Dochází tak ke vzniku jakési vzácné směsi bouřlivých emocí a pokoje klidného a tichého svítání. Kombinace primitivnosti a poezie. Alchymie vyváženosti spalující vášně a křehké nevinnosti je téměř posvátnou věcí. Zcela zřejmě je sexuální spojení mezi dvěma Berany ve svých nejlepších chvílích prožitkem, který stojí za to uchovávat, ale i ve svých horších okamžicích nepostrádá na… zajímavosti.

Co udělá ona, když on flirtuje s jinými dívkami? Nu, co by asi udělal on, kdyby ona flirtovala s jinými muži? Totéž. Nastává citový výbuch, svou intenzitou pro lásku stejně ničivý, jako je ničivá pro naši planetu vodíková bomba. Každý Beran dává tomu druhému jasně najevo, že si nenechá svou svobodu jakkoli omezovat. Ovšem tato svoboda je jednostranná, neboť každý z nich kritizuje žárlivost toho druhého, ale zároveň je sám žárlivostí přímo posedlý. Berani chtějí mít koláč celý, ale zároveň z něj i ukusovat, a musejí tedy nejdříve absolvovat několik ukřičených, citově vzrušených scén, než pochopí, že nemohou mít obojí. Musejí se nejdříve naučit, že láska není hra či bitva, ve které vyhrává jeden, ale dar – jenž jim je dán. Berani od života vyžadují hodně věcí a většinou je také dostávají, ale nikdo, dokonce ani Berani nemohou vyžadovat lásku, aniž by se o ni sami přičinili.

On sice žádnou lásku z její strany neakceptuje, ale trvá na tom, že se nesmí na jiné muže ani podívat, zatímco ona stejně jasně odmítá jeho žárlivost, ale zároveň: ať se těší, pokud ho nachytá, jak pokukuje po jiné ženě.

Víte, jak se tomu říká? To je sobectví. Pokud jste Beran, možná jste o tom takto ještě neuvažovali, ale měli byste. Berani jsou žárliví i tehdy, když pouze uvidí úsměv na tváři svého spícího druha. O čem se mu (jí) to asi zdálo? Můžete věřit tomu, že tuto otázku si kladou ráno u snídaně tisíce Beranů. „Muselo se ti dnes v noci zdát něco moc příjemného. To jsi jistě byla ve svém astrálním těle se svým bývalým, co?“ Odpověď pak většinou zní: „Do toho ti nic není. Mimochodem, všimla jsem si, že když jsem ti ráno dala pusu, koukal jsi doblba. Nevrkal jsi zrovna náhodou telepaticky s tou holkou ze samoobsluhy?“

Na podobné téma se potom rozvíjí nekonečný počet variací vzájemného dialogu. Řešením takovéto situace je praktikování vlastní telepatické komunikace a neustálé přesvědčování (obou navzájem) o své nehynoucí věrnosti, neboť za podstatou celé beraní žárlivosti se skrývá souboj mezi podvědomým strachem symbolického kojence ze ztráty lásky, často neoprávněným, a vědomou potřebou osobní marsovské nezávislosti. Pokud tedy on zapomene zavolat, že přijde později na večeři, kdo jiný než právě ona by měl pochopit jeho nutkání nechat se vést náhlým impulzem, aniž by to s ní předtím hodlal projednat na „schůzi výboru“?

Jakmile je tedy muž váben aprílovým vánkem od rodinného krbu, potom i ona by mohla pocítit touhu po svých „skřivánčích“ radovánkách, a jakmile se poté oba k sobě navracejí, mohou si vyměňovat kouzelné zkazky o divech, jichž se téměř dotkli, o zázracích, jež téměř pochopili. Muž Beran, který se žene za nějakým novým, vzrušujícím cílem, právě odhaleným, je prostě věrný sám sobě a žena Beran, jež ctí pravdu, si musí přiznat, že by ve skutečnosti nedokázala milovat muže, který by nebyl věrný sám sobě. Tím novým, vzrušujícím cílem přitom vůbec nemusí být žena – žena se vzrušujícím cílem může stát později právě následkem neoprávněné partnerčiny žárlivosti. Pokud je její důvěra v něho bezmezná, pravděpodobně toho nebude litovat, neboť muž Beran, daleko více než muž kteréhokoli jiného slunečního znamení, se obvykle chová přesně tak, jak se od něj očekává. A tento vztah funguje i opačně.

Před několika lety jsem dostala dopis od jedné ženy Skopce, která se vdala za muže Berana. Mají tři děti, jednoho Blížence a dva Býky. Štěstí, které lze nalézt ve vibracích spojení dvou prvních slunečních znamení, popsala tak dokonale (s jistým úsilím), že bych zde ráda uvedla část z jejího dopisu. Napsala:

„… a když jsem svému manželovi, který je také Beran, nahlas četla z vaší knihy Sluneční znamení poslední odstavec kapitoly o Beranovi, kde se říká, že „žena bývá trochu impulzivní, panovačná a samostatná, ale nemůžete přece mít všechno“, zeptal se: „A co jiného by měl muž chtít?“ Můj manžel Beran mi rozumí a vždy je schopen mě podržet, i když občas vyhrožuji, že se s ním rozejdu, když se naše beraní rohy do sebe zaklesnou. Je tomu tak proto – jak se praví ve vaší knize -, že když mu padnu do náruče a svět mi připadá chmurný a beznadějný, on mě pevně drží, utěšuje mě a nikdy, nikdy se mě neptá na to, co mu za to mohu nabídnout – jako ten zatracený chlap ve znamení Vah, o kterém jste psala ve Slunečních znameních! Nikdy předtím jsem si neuvědomila, jak je to pro mne důležité.“

Takže vidíte, že vztah mezi dvěma Berany může docela dobře fungovat. A ani jeden z nich přitom nemusí obětovat svou odvahu, osobnost či nezávislost. Ona žena, autorka tohoto dopisu, v závěru dodatkem napsala:

„Chci vám ještě napsat, že byste měla do svého seznamu významných Vodnářů přidat také Ayn Randovou, protože ta je typickým Vodnářem. Určitě mi prominete, že se pletu do Vaší práce, protože víte, že Berani to prostě rádi dělají.“

Tato žena je Beran každým coulem, je Beran, jenž si dokáže přiznat, že se nechává vést Marsem, a také se tomu dokáže zasmát, místo aby to popírala či aby to cítila jako hanbu. Nejdříve musíme mít rádi sami sebe (což vyžaduje jak upřímnost, tak smysl pro humor), teprve pak nás může štrád někdo jiný. Bohužel se musím přiznat, že když jsem opisovala výňatky z dopisu, ztratila jsem adresu té ženy. Doufám, že pokud bude číst tyto řádky, opět mi napíše.

Pokud se muž a žena Berani řídí oním zlatým pravidlem a činí jiným tak, jak chtějí, aby jiní činili jim, a uvědomují si, že jejich sluneční a měsíční aspekty nejsou ve vzájemném rozporu, jejich vztah je odmění citovou vyspělostí a největším darem ze všech – tím, že budou moci být jeden s druhým a přitom sebou samými, bez jakékoli obavy z toho, že budou odvrženi.

Když se chytnou v hádce, je možné, že jí muž bude v zápalu vášně vyhrožovat, že ji opustí, ale pravděpodobně tak neučiní, nebo alespoň ne natrvalo. Jakmile se muž Beran jednou zamiluje do ženy Berana, všechny ostatní dívky se mu již zdají nudné. (Ve srovnání s ní možná mírnější, ale přece jen nudné.)

Totéž cítí i ona, když mu hrozí odchodem, ale ve skutečnosti to nemyslí vážně. Ovšem měla by zároveň vzít na vědomí, že on dokáže kácet stromy, bourat žulové masivy, stavět domy, řídit města, státy či národy, že dokáže vyměnit pneumatiky u vozu, být lékařem či právníkem, filmovým producentem či režisérem, že dokáže řídit traktor a shrabovat sníh před domem – a to přinejmenším stejně dobře jako ona sama. Je sice pravda, že místo ženy již dávno není doma u sporáku, ale zároveň je navěky pravda, že místo ženy je v srdci jejího muže.

Vztah BERAN – BÝK

Jelikož Beran i Býk mají řádně tvrdé rohy, mohou se Beranova rozhodnost a Býkova tvrdohlavost jevit jako zcela identické rysy. To je však omyl, což nám mimochodem potvrdí i množství příhod typických pro tyto lidi.

Například rodič Beran nutí dítě Býka do jídla slovy: „Sníš tu polívku celou a teď, rozumíš?!“ Toto je rozhodnost.

Dítě Býk sedí tiše, v klidu, nehne ani svalem a řekne: „Nesním.“ To je tvrdohlavost.

Šéf Beran chce po zaměstnanci Býkovi, aby přišel do práce o víkendu, a neústupně mu oznamuje: „Potřebuji vás tu v sobotu. Bude to možná trvat celej den, tak si na sobotu nic neplánujte.“ To je rozhodnost.

Zaměstnanec Býk klidně odvětí: „V sobotu nemůžu. Řekněte někomu jinýmu.“ To je tvrdohlavost.

Rozdílnost těchto dvou povahových rysů je po několika osobních střetech již zcela evidentní. Rozhodnost iniciuje, zatímco tvrdohlavost reaguje. První vlastnost je pozitivní akce, zatímco druhá vlastnost je negativní reakce. Proto v jakémkoli střetu Skopce s Býkem je vždy Beran původcem střetu a Býk je tím, kdo střet ukončuje. Je důležité si toto pamatovat. Býk na to nikdy nezapomíná. Býk nezapomíná na nic.

Ačkoli Skopcům je často vytýkáno, že za sebou pálí mosty a v bujné nevázanosti všude kolem sebe plivou jiskry, mají také své něžné okamžiky. Býkům zase kdekdo vyčítá jejich trucovitost a zadumanost, která je schopna utopit entuziasmus Beranů v negativním tichu. Ale i Býci mají své podnětné okamžiky, když se jim to zrovna hodí, a za jejich pragmatickým vnějškem se skrývá hluboká moudrost a podivuhodně vřelý smysl pro humor. A přece jsou rozdíly mezi těmito dvěma slunečními znameními dostatečně zřetelné.

Berani jsou spíše agresivní, impulzivní, panovační, výstřední, hovorní a optimističtí. Jejich jednání je vzrušené a rychlé – a do života jdou s elánem a vervou.

Býci jsou spíše rezervovaní, praktičtí, šetří slovy a jsou spíše pesimističtí. Dávají přednost stabilitě, samotě a jistotě – a v životě vyžadují hodně odpočinku a klidu.

Na první pohled je tedy vidět, že nejde o žádná dvojčata. Jejich vnitřní pohnutky se liší prokazatelně v různých směrech, a to již vůbec raději nemluvíme o jejich vnějším jednání. Nicméně je prospěšné se občas postrkovat s někým, kdo má vlastnosti, které vy postrádáte. Protože vzorec spojení těchto slunečních znamení je 2-12, Býk je ve srovnání s Beranem schopen větší tolerance a soucitu, zatímco Beran se snaží napodobovat Býkovu poklidnou vyrovnanost. Koneckonců, klidná vyrovnanost je více či méně synonymem síly, a B erani jsou v zájmu získání síly schopni čehokoli – i kdyby to mělo být v rozporu s jejich přirozeností.

I když Býci milují sílu, jsou dočasně ovládáni Venuší. (Ovšem Venuše je ovládá pouze do doby, než bude „objeven“ a pojmenován jejich skutečný vládce PAN-HOR. Astrologicky jsou dva významy této planety vyjádřeny jednak řeckým Panem, který je vládcem zemských sil a ochráncem lesů a pastvin, a jednak Horem, jenž je v egyptské tradici uctíván coby obnovovatel nesmrtelného těla.) Venuše býčí sílu poněkud změkčuje, díky čemuž Býci necítí příliš velké nutkání tuto sílu dokazovat, na rozdíl od Beranů ovládaných Marsem. Býci mají pochopení pro odvahu a vznětlivou nezávislost Beranů, neboť každé sluneční znamení nese semínka či komickou paměť vlastností toho znamení, jež mu ve zvěrokruhu bezprostředně předchází. Právě proto, že Býk již beraní fází prošel, je si vědom úskalí, jaká s sebou nese rozptýlení obezřetnosti do všech čtyř světových stran. Avšak svého cíle – finančního zabezpečení – Býk často dosahuje ve spojení s neúnavnou energií osoby pod vládou Marsu, a Býci to instinktivně vědí, což je jedním z důvodů, proč jsou přitahováni právě k Beranům.

Pokud se Beranů týče, ti tajně Býkům závidí jejich odstup a nadhled, a pokud jsou vystaveni Býkovu realistickému přístupu k životu, mohou z toho mít nakonec nesmírný prospěch. Každé sluneční znamení podvědomě cítí, že od znamení, které ho ve zvěrokruhu následuje, se toho může hodně naučit. Proto Berany láká Býkova spolehlivost jako něco hmatatelného, něco, oč se mohou opřít, když je Mars podrobí záplavě starostí.

Pokud lze mezi Býkem a Beranem vytvořit pouto vzájemné prospěšnosti, potom jejich podstaty splynou takovým způsobem, že oba mohou skrze svoje vzájemné spojení dosáhnout toho, čeho by sami dosahovali jen velice obtížně. Nebezpečnou zákonitostí splývání jejich aur – aur Marsu a Venuše – je skutečnost, že příležitostně může Beran Býka popudit přes veškerou jeho (či její) velikou trpělivost až do té míry, že Býk nakonec po zvážení situace nabude přesvědčení, že to vše nestojí za námahu. A naopak je zde i nebezpečí, že Býk bude tak dlouho odolávat zářivým jiskřičkám, snům či podnětným nápadům Berana, až ho Beran nakonec v zoufalství opustí, aby se vyhnul zklamání – neboť žádný muž, žena ani dítě pod vládou Marsu nedokážou snášet zklamání příliš dlouhou dobu.

Berana může mást a často i frustrovat periodicky se opakující melancholické a introvertní Býkovy nálady, i když jsou kompenzovány spoustou legrace a smíchu, a občas proto Býka přemluví, aby s ním navštívil různé večírky a společenské aktivity, které, pokud se to příliš nepřežene, mohou pomoci zmírnit Býkův „samotářský instinkt“, kterýžto povahový rys není záhodno nikterak zvýrazňovat. Přemlouvat Býka, muže či ženu, starého či mladého, k tomu, aby vyjadřoval přirozenou býčí lásku, či nabízet mu výlety do polí, lesů a kopců (všichni Býci mají v sobě silnou, i když třeba někde hluboko skrytou lásku k přírodě) – to vše jsou způsoby, jaké může Beran použít, aby Býka donutil k větší aktivitě.

Největší chybou, jaké se Berani dopouštějí ve vztahu ke svému býčímu příteli, příbuznému, partneru či obchodnímu společníkovi, je tlačit ho k nějakému rozhodnutí. Nikdy to nefunguje. Nikdy. Býk se musí rozhodnout sám a musí na to mít dostatek času. Vyžadovat, nutit (strategie typické pro Mars), to vše v Býkovi probouzí pouze neochotu vůbec komunikovat. Pokud je Býk toho názoru, že dotyčný návrh je cenný a rozumný, zváží ho a nakonec řekne „ano“. Do té doby však situaci neurychlí žádná pozemská síla. Tak tomu prostě je a nikdo, ani vznětlivý Beran, s tím nic nenadělá.

Pokud se Býk naučí vycházet s Beranem, aniž by od něj očekával nějakou přílišnou praktičnost, je jejich spojení bez výraznějších problémů. Beranům musí být umožněno, aby se mohli vyjadřovat skrze svůj marsovský charakter, ke kterému patří i značně kolísavá štěstěna, v jejímž důsledku Beran nakonec dochází k poznání, že impulzivní, unáhlené chování obyčejně přináší pouze lítost. Beran může nepochybně hodně vytěžit z blízkosti vyrovnaného Býka, o něhož se může v těžkých chvílích opřít – a tehdy od něj také s překvapivou pokorou přijímá radu, pokud je plná něhy a pokud není nabízena příliš často či natolik dogmaticky, že se Beran cítí být „ve vleku“.

Beranům všech velikostí, tvarů, každého věku či pohlaví musí být umožněno razit si cestu bez nějakého omezování a bez příliš negativního nesouhlasu. Ve skutečnosti však tichý nesouhlas rozrušuje jasného, nadějeplného ducha Beranova ještě více než nesouhlas vyslovený. Vyslovený nesouhlas se totiž jeví přímému Beranovi méně hrozivý a méně znepokojivý. Vzpomeňte si, že Beran je symbolickým kojencem, zatímco Býk je symbolickým odrostlejším dítětem (viz kapitolu Dvanáct tajemství lásky na začátku této knihy). Pokud je tedy Beranův entuziasmus neustále pohřbíván pod tunami přízemních býčích negativních postojů, snadno se z Berana stává frustrovaná Ovce – tedy Beran, jehož ego bylo krutě zadušeno ještě před tím, než se mohlo plně rozvinout. Berani potřebují, aby je někdo čas od času před vším tím překypujícím vzrušením varoval, ale toto varování by mělo být jen lehké a mělo by být činěno s co největší něhou.

Beran objevuje novou zemi, ať již se jedná o kontinent zeměpisný či duchovní. S marsovsky přímým směrem k jádru jakékoli situace je Beran pionýrem země a inovačních myšlenek. Býk potom může vstoupit do aktivit Berana a zemi, již Beran objevil, a představy, jež šířil, dokáže proměnit ve vzkvétající komunitu – či v něco, co je praktické a užitečné.

Všechny lidské vztahy – i život sám – musí mít pro Býka jasný účel a jistou funkci. Pokud činnost postrádá jasný účel, potom je Býk v chaosu rozpolcených myšlenek a bezcílnosti snažení naprosto zmaten, a nakonec od takovéto aktivity upouští. Učí se totiž pouze prostřednictvím svých smyslů a prožitků a pouze skrze fixnost záměru dokáže toto pevné sluneční znamení zůstat věrno samo sobě. Pro Býka má všechno a všichni svoje pevné místo, na kterém by také všichni měli zůstat a sloužit přitom svému účelu, bez jakéhokoli předstírání něčeho, čím nejsou. Beran se chová a přemýšlí jednodušeji, vždy jde do všeho po zcela přímočaré linii, aniž by bral na vědomí, že oba konce takovéto linie vedou přímo k branám osudu, zatímco Býk se chová i přemýšlí v kruhu, jenž obepíná vše, čemu se Býk naučil v minulosti, i to, co pečlivě připravuje do budoucnosti, aniž by v něm byla jediná trhlinka nějakého problému vzniklého nezodpovědným jednáním.

Beran může Býkovi pomoci tento kruh rozevřít, aby dovnitř mohlo proniknout světlo optimismu a nového myšlení – a Býk zase může Beranovi pomoci jeho přímočaré marsovské myšlení „ohnout“ do alespoň půlkruhového „tvaru“ a stejně tak mu pomůže lépe se vypořádat s různými zklamáními, která ho nevyhnutelně čekají na jeho životní cestě, jež svým kolísáním připomíná horskou dráhu. Je podivuhodné a krásné, že mosty pochopení mezi Beranem a Býkem téměř vždy pomůže překlenout hudba, nezáleží přitom jaká, a stejně tak dokáže zahladit i značné rozdílnosti mezi oběma osobnostmi.

Jelikož je ve znamení Berana povýšeno Slunce, tito lidé se často domnívají, že bitva je vyhrána ještě před tím, než je vůbec dobojována. Každý Beran cítí ztotožnění své osoby se zrodem, jarem a velikonoční extází – znovuvzkříšením. Beraní duše je obdařena schopností vnímat zázraky a účelem jejich existence je s nevinností poskytovat zázrak i jiným slunečním znamením – to je způsob, jakým Berani slouží lidstvu i svému skutečnému, vnitřnímu já. Beran je přesvědčen o vítězství života nad smrtí, víry nad pochybnostmi, nicméně za jeho předstíranou odvahou se skrývá pro Berana charakteristická citová nejistota (semínka komické paměti Ryb, které v astrologickém kruhu leží za Beranem) a snaha znamení Země držet ho (či ji) za každou cenu zpátky nakonec ústí ve skrytou zranitelnost Berana. Potom Beran buď okamžitě přerušuje všechny styky s takovýmto Býkem, jenž dusí jeho duši, nebo se mu podřizuje a upadá do jakési smutné neurózy, až nakonec v rozporu s přirozeností ztrácí onu typickou marsovskou životní sílu.

Starověcí astrologové varují, že spojení vlastností Býka a Berana, pokud nejsou pečlivě vyváženy, může vyústit ve skutečně velké krutosti. Kombinací marsovského odhodlání a býčí zatvrzelosti je totiž vytvářena obrovská, čistá síla. Klasickým příkladem takového opomenutého varování je Adolf Hitler, velice silně postižený Sluncem v Býku a Ascendentem v Beranu (plus jinými negativními aspekty jeho narození). Buď může k takovéto nevhodné situaci dojít v horoskopu jedné jediné osoby, nebo právě spojením horoskopů dvou lidí, Berana a Býka, přičemž je samozřejmě nejdůležitější postavení planet při narození obou. Samozřejmě že tuto situaci lze překonat pomocí osvícení, a mnozí Berani a Býci dosahují skrze své spojení opravdu mocné dobroty a prospěchu, ale bohužel existují i Berani a Býci, kteří negativitu ventilují například tím, že se stávají „lovci ze sportu“, čímž vyjadřují temnou stránku odvahy Berana a síly Býka tím nejkrutějším, nejhorším a nejzbabělejším způsobem. Střílet chladnokrevně divokou zvěř, včetně srn, králíků, kačen, bažantů a ostatních našich opeřených přátel, a potom se s jejich chladnými, tichými mrtvolami procházet po městě jako skutečný macho se svými trofejemi, to je skutečně smutný typ zbabělosti ve své nejnižší podobě, a nikoli důkaz „mužnosti“ či „ženskosti“, jak se někdo mylně domnívá.

Pokud má vzájemný vztah Slunce a Luny v horoskopech Berana a Býka neharmonické aspekty, je třeba předcházet nebezpečí krutosti co nejbedlivěji. Na druhé straně, pokud má postavení Slunce při narození Berana blahodárné aspekty vůči postavení Luny při narození Býka (či obráceně) a pokud jsou v harmonii i jejich vzájemné Ascendenty, tedy v trigonu, Býk je schopen proměnit Beranovu bolest v dar vrozeného štěstí. Pod balónek jeho citu a fantazie rozprostře pěnu vřelé a přátelské trpělivosti, plné útěchy, a kdykoli se šňůrka balónku přetrhne, Beran na ni měkce dopadne. Beran potom Býka může vynést do vyšších poloh představivosti, z nichž je pohled na budoucnost tak úžasný a krásný, jak si Býk vždy představoval ve svých snech.

BERAN žena – BÝK muž

Milostný poměr k muži Býkovi pro ženu Berana dozajista znamená poučnou zkušenost. Takováto žena je přesvědčena, že nepohyblivé věci (on) je třeba jednoduše odkopnout, přeskočit či roztavit s použitím síly žáru Marsu (ona).

Ona spěchá – on sedí. Ona ho popohání – on trucuje. Ona na něj naléhá – a on se ještě více stahuje sám do sebe. Dalším krokem pak klidně může být: ona pláče – on odchází. Pryč, navždy. Ale vztah mezi Beranem a Býkem může být také úplně jiný. Například ona se usměje – on roztaje. Ona ho laská – on se k ní přitiskne. Ona ho obejme – on září štěstím. Všimněte si, že první krok činí vždy ona… jakýkoli krok.

Mohou se sice hádat kvůli penězům (její marnotratnost – jeho šetrnost) nebo mohou občas zkřížit své rohy kvůli Beranově potřebě vzrušení a Býkově touze po klidu, ale s jistým úsilím o přizpůsobení se rozdílnému metabolismu a osobním zvláštnostem toho druhého mohou oba (tato žena a tento muže) nalézt ve svém vztahu vzácné uspokojení.

Protože ona vyžaduje a potřebuje dosti značnou svobodu, má v tomto ohledu štěstí, neboť Býk nebývá bezdůvodně žárlivý. Není žárlivý, ovšem je velmi vlastnický. Rozdíl mezi těmito dvěma vlastnostmi nám vysvětlí každý slovník – nebo ho můžeme pocítit sami na sobě, pokud budeme s takovým partnerem nějaký čas společně žít. Ona je žárlivá. On je vlastnický. Měli by se společně podívat do výkladového slovníku a vzájemně si pojmy vyjasnit.

Ano, muž Býk je tvrdošíjný – tento astrologický fakt je nepopiratelný. Jeho někdy zaslepená býčí umíněnost dostává nepříjemně zelenou, pokud po něm dívka Beran chce, aby s ní například trhal sedmikrásky, když jemu se chce lenošit, pokud ho chce představit svým přátelům, když on si chce v klidu číst (přitom při jiné příležitosti by je byl ochoten bavit svým skvělým humorem), nebo pokud ona chce utrácet více peněz, než on vydělává. A přece, pokud Býk cítí lásku toho druhého, dokáže snášet s tradičním klidem veškerý „křik a rámus“, který pro něj neznamená nic více než nepříjemný zvuk. Za normálních podmínek dokáže takovéto situace zvládat bez jakéhokoli vzrušení, ať již je ona například zrovna na nože se svým šéfem nebo ji bolí zub nebo jí v restauraci spadne zásnubní prsten do bramborové kaše a ona to zjistí, až když přijdou domů, kdy je restaurace již zavřená a kdy se již o zbytek jejích nadějí postaral popelářský vůz, který všechny zbytky odvezl kamsi do neznáma.

Spokojený Býk se dokáže trpělivě vyrovnat s většinou Beranových vznětlivých útoků, pokud nejsou příliš časté a příliš tvrdé. Potom obyčejně vybuchuje jeho sice méně častý, zato však věčně skrytý a doutnající býčí vztek. Berani, kteří dosud nebyli býčímu hněvu vystaveni, by raději neměli pokoušet štěstí. A toto je nejvýznamnější astrologická výstraha, kterou bychom v žádném případě neměli brát jako žert.

Pokud bude tento muž cítit něhu a bude mít pocit, že dívka vůči němu není bezohledná, přilne k dívce Beranovi a zůstane s ní i ve chvílích nejtemnějších bouří jako neochvějně stojící skála. Zůstane s ní z čisté lásky, jež tragické následky Beranových omylů přikrývá teplou ochrannou pokrývkou opravdové věrnosti. Ona se pak cítí, jako by se vrátila opět do tepla domova z dlouhé cesty plné strašidelných nástrah, po dlouhé době, kdy jí nikdo nerozuměl, nikdo ji nechápal. On o ni dokáže pečovat, i když třeba její přechodná citová traumata není schopen dostatečně pochopit, a svou péči obyčejně násobí i dostatečně spolehlivým bankovním kontem a bezpečnou střechou nad hlavou (o ledničce plné jídla ani nemluvě), neboť on pro ně oba pozvolna buduje ještě jistější a ještě luxusnější budoucnost.

V průběrném milostném či manželském vztahu mezi mužem Býkem a ženou Beranem je to ona, kdo dodává nápady a energii, a on, kdo poskytuje stálost a bezpečí. A to se týká jak finanční, tak i sexuální stránky jejich společného podniku.

Ačkoli Býci jsou v lásce stejně praktičtí jako v čemkoli jiném, jsou srdečně milující, tiše romantičtí a hluboce sentimentální. Žena Beran, která dojde k mylnému přesvědčení, že její obyčejně zdrženlivý milenec či manžel Býk ji již ve skutečnosti nemiluje, čas od času nevychází z údivu nad například výstředním přáním k Valentýnovi či nad jiným nečekaným přáníčkem, jež bude s něhou a výmluvností ve verších vyjadřovat nesmělé býčí city.

A přece po počáteční vzájemné magnetické přitažlivosti mezi mužskými pozitivními a ženskými negativními silami dochází k určitému útlumu a ve fyzickém sdílení jejich společné lásky se mohou vyskytnout jisté problémy. Pro ženu Berana je sex jakýmsi vysvobozením – duchovním, citovým, tělesným i spirituálním. Je zřetelnou demonstrací kombinované víry a síly Marsu a souvisí se silnou potřebou sebevyjádření. Sexuální aktivita je u ní spojena se vzrušujícími představami, které jakýmsi podivuhodným způsobem, známým pouze jí samé, dokážou uvést ve skutečnost každý její sen. Pro muže Býka je sex normální, běžnou funkcí, prostředkem k dosažení dvou základních věcí – uspokojení smyslových a erotických potřeb – a potřeby mít děti, rodinu.

Ona cítí nutkání uvolňovat marsovskou sexuální energii i tehdy, když nesměřuje k žádnému cíli – a romantické představy pro ni mají zásadní význam. On pak nevidí v uvolňování energie žádný smysl, pokud toto uvolňování postrádá zjevný účel – produkovat něco praktického a užitečného – a typický Býk rozhodně snění za praktické či užitečné nepovažuje. Z toho důvodu může dívka Beran postupně či náhle ztratit trpělivost a býčí touhou po otevřeně smyslném milování, jež je tak trochu bez představivosti – a on se zase (ovšem v daleko pomalejším tempu) může cítit zmaten oním „letem ke hvězdám“, který je podle ní synonymem vášně. Muž Býk je přesvědčen, že by ji na takovouto cestu vzít dokázal, ale zároveň cítí, že by na ní mohli zabloudit, neboť nezná přesně směr oné cesty… a koneckonců není mapy, která by mu směr ukázala. Tyto odlišnosti jejich osobností však dokáže sladit vzájemný harmonický vztah mezi jejich Slunci, Lunami a Ascendenty, a umožnit tak oběma dosáhnout bohatého naplnění skrze sexuální spojení, stejně jako v každé jiné oblasti jejich pospolitosti.

Nicméně pokud je vztah mezi světelnými hvězdnými tělesy anebo Ascendenty spíše napjatý, může být pro ženu Berana velice těžké udržet muže Býka na svých pastvinách, pokud nevyvíjí neustálé a vědomé úsilí, aby se mu zavděčila, pokud se ho nesobecky nesnaží uspokojit, což je však vlastnost, která je v rozporu s přirozeností typického Berana. Muž Býk, odejde-li od ženy, kterou miloval, cítí obrovskou bolest, ale jakmile si umane, že ji opustí, potom je navždy pryč. Troška dnešní něhy tak může předejít spoustě zítřejších slz.

Přes všechny hádky, k nimž jsou tito dva ohledně společných i osobních financí téměř předurčeni, se žena velmi brzy dozvídá dojemnou pravdu o vztahu svého partnera k penězům; a jeho vztah k penězům se od jejího převelice liší (za předpokladu, že jsou oba typickými zástupci svého slunečního znamení a jejich horoskopy nekalí nějaké postavení planet, jejichž následkem dochází k výjimkám, jež potvrzují astrologické pravidlo). Na začátku se ona totiž domnívá, že její partner je držgrešle, a on je zase na oplátku toho názoru, že ona je lehkomyslná a rozhazovačná jako všechny ženy (neboť věří, že všechny ženy jsou uplácány z jakéhosi stejně marnotratného těsta). Postupně však tento jeho názor ztrácí na tvrdosti, jakmile si začne uvědomovat, že její rozhazovačnost je z velké míry motivována impulzivní velkorysostí a štědrostí. Uvědomuje si to i přesto, že ona utrácí většinu peněz za svůj zevnějšek (Berani představují první astrologický dům, a proto všichni Berani tak úzkostlivě dbají na svůj vzhled). Ale většina jejích gest, to je štědrost sama, štědrost, která připomíná štědrost dítěte, jež cítí upřímnou radost, když může někoho něčím obdarovat, a získat tak odměnou šťastný úsměv. Poté muž pravděpodobně poněkud zmírní svůj nesmiřitelný názor na její utrácení, a pokud již měli čas na to, aby se jejich vztah vytvaroval do jistého trvalého modelu, potom ho tato její štědrost může přimět i k tomu, aby ji miloval tím více.

Zároveň se s láskou snaží přizpůsobovat se její uvolněnosti a ona zase poznává, že není zase takový lakomec, za jakého ho dříve měla. Uvědomí si, že jeho „opatrnost na peníze“ pramení z potřeby zabezpečit rodinu, z jeho hluboce zakořeněných obav z toho, že bude zítra „na ulici“, donucen spoléhat se pouze na dobročinnost druhých či vlády, což by se nepříjemně dotklo jeho hrdosti. Žena Beran též pozná, že jakmile je její dříve zatvrzelý, i když vlídný a věrný Býk přesvědčen o tom, že nyní již je jejich budoucnost dostatečně zajištěna (ne příliš nadměrně, to je typické pro Štíra a Kozoroha), začíná být opravdu velkorysý. S výjimkou těch, kteří jsou postiženi Lunou či Ascendentem v živlu Země či Vody, jsou potom Býci náchylní k tomu rozdávat dary přátelům, rodině a půjčovat peníze těm, kdo to potřebují, aniž by trvali na jejich vrácení – a to tak dlouho, dokud je v pořádku vajíčko v jejich vlastním hnízdě (přičemž míra jistoty je pak pro každého Býka poněkud jiná). Ale klasický Býk se svým bezpečím příliš nehazarduje. Pokud se ho jeho žena bude snažit přesvědčit, že by se měli přestěhovat do lepšího domu či čtvrti a na uhrazení rozdílu mezi částkou z prodeje stávajícího domu či čtvrti a na uhrazení rozdílu mezi částkou z prodeje stávajícího domu a částkou potřebnou na dům nový si vzít půjčku, čeká ji vskutku nelehký úkol. Býk se zkrátka nehne z místa, pokud si není jist, že takovou zátěž bezpečně zdolá. Býk ve všech slibech vidí jen tlachání a pouhý vzduch, což je materiál naprosto nespolehlivý a nelze z něj vytvořit nic konkrétního a trvalého. Nicméně pokud se mu podaří něco trvalého vytvořit, potom se rovným dílem dělí o všechno s každým, kdo to opravdu potřebuje, zvláště se svou rodinou, přáteli… a se svou ženou, kterou miluje.

Možná přijdou časy, kdy se Býkova zatvrzelost může dívce Beranovi zdát jako ta nejhorší krutost. Například jí řekne před známými něco nepěkného, když se ona příliš předvádí. A to ji skutečně zasáhne do živého. Bude se pokoušet přimět jej, aby se jí otevřeně omluvil či alespoň aby řekl, že to tak nemyslel (neboť to tak skutečně nemyslel a ona to dobře ví), ale on jí tuto verbální útěchu se vzdorovitostí odmítá poskytnout. Ona však pokračuje se žádostmi a později i s prosbami, aby to, co řekl, odvolal, ale on je stále tišší a ještě uzavřenější a je jako kámen – nevidí, neslyší, nic necítí.

A tehdy žena Beran vybíhá divoce ven, do noci, a vztekem pláče. On je ten nejstudenější a nejkrutější chlap na světě, a mezi nimi dvěma je konec. Nemůže se k ní přece takto chovat. O několik bloků dále (zhruba dvacet nebo tak nějak, to záleží na hladině adrenalinu, který se v ní nashromáždil, když vystřelila z místa, kde ho opustila) uvidí kavárnu a vejde dovnitř, aby si sedla, aby byla chvíli sama a vyplakala se… bože, jak ona ho nenávidí! A potom zaslechne z reproduktorů jejich oblíbenou písničku a uvědomí si, o co všechno přichází, když ho opouští. A tak zaplatí účet, chvatně odchází a skončí ztracená a opuštěná na rohu ulice, kde se snaží stopnout taxík, který by ji zavezl zpět domů, plnou lítosti a také opravdového strachu. Už je pozdě, taxík nikde, a tak musí jít domů pěšky a má tak alespoň možnost všechno si cestou promyslet. Chvátá ulicí, jež se zdá neobvykle tichá a opuštěná.

Ale… kdo je to tam v tom stínu? Kdo se to opírá tiše o dům a trpělivě na ni čeká? On. Pořád je tu. Ona pocítí nával štěstí a běží přes ulici, aby se schovala do jeho bezpečné náruče. Dosud neodešel a neopustil ji. Všechno je zase v pořádku. Ne, skutečně neodešel – tentokrát. A pravděpodobně na ni bude stejně trpělivě čekat i po další prchlivé scéně. Ale jednoho dne…

Pokud je chytrá, potom to nikdy nenechá dojít tak daleko.

BERAN muž – BÝK žena

Pokud je v partnerství či manželství Býkem žena a muž Beranem, má jejich vztah o něco větší naději na úspěch, než když je tomu naopak. Není zde samozřejmě žádná stoprocentní záruka – je to pouze tak, jak říkám: o něco větší naděje. Vlastnosti, jako je pasivita, stálost a klidná receptivita (Býk), jsou přirozenější právě tehdy, pokud se uplatňují skrze ženu. Vlastnosti, jako je agresivita, nezávislost a až násilnost (Beran), jsou zase přirozenější tehdy, když se uplatňují skrze muže – bez ohledu na ženské hnutí, které je sice správné a nezbytné a aktuální a já nevím co ještě, ale ani ono nedokáže násilím (ani žádným jiným způsobem) změnit podstatu matky Přírody. Přinejmenším pokud je ona Býkem a on Beranem, mohou být jejich vzájemné konflikty ve vibraci tohoto vzorce 2-12 daleko méně časté. Nicméně je to opět spíše intenzita konfliktů, a ne jejich kvantita, co ničí každý vztah, takže by oba neměli propadat falešnému optimismu. Záleží to na mnoha věcech, ale především na vzájemném postavení jejich Luny a Ascendentu.

Žena Býk, pokud čtvrtý dům jejího horoskopu není nějak negativně postižen, bývá rozenou hospodyňkou. (Dík nebesům, že některým mužům to vyhovuje!) I v případě, že v jejím horoskopu jsou některé nepříznivé aspekty a ona několik roků tráví po flámech (což je ale velmi vzácné), její základní touhou je vytvořit pohodlný domov, plný pěkného nábytku, dobrého jídla, dětí a hudby – s krásnými postelemi, s pečlivě poskládaným povlečením a se zaplacenými účty. Nepotřebuje mít vzadu za domem zahradu plnou květin, nepotřebuje mít k dispozici vlastní místnost s toaletou a uhličitou koupelí. Není ani bezdůvodně žárlivá, je trpělivá a zřídkakdy si stěžuje. K přátelům svého muže se obvykle chová velice srdečně a je štědrou hostitelkou – a také dobrým posluchačem.

Jelikož muž Beran potřebuje při diskusích o svých oblíbených tématech neustále spolehlivě usměrňovat a jelikož neustále vodí domů přátele a lidi, kterým se snaží prodat nový projekt či představu, kterou si vysnil, a jelikož sám tak trochu nehledí na rozpočet, protože ve škole se nikdy pořádně nenaučil vyslovovat slovo „šetrnost“, žena Býk mu dokáže být právě z tohoto hlediska skutečně dokonalým opěrným bodem. Muži Berani obyčejně milují sport a žena Býk zase přírodu, takže pokud je sportem, který si muž oblíbí, třeba kempování či turistika, potom si přičtěte další plus k potenciální úspěšnosti jejich vztahu. Může však docházet k rozkolům kvůli fotbálku v sobotu odpoledne atd.

Problémy se objevují především v oblastech, o kterých před svatbou ani nepřemýšleli. Žena chce třeba bydlet na venkově či alespoň na předměstí, ale většina mužů Beranů nedokáže dlouho žít bez vzruchu a shonu města. Někteří sice městský život nepotřebují, ale je jich velice málo. Většina Beranů je ráda ve světlech velkoměsta i během víkendu. I když třeba Beran rád jezdí stanovat nebo se rád prochází po lesích, ve svém srdci rozhodně není žádným farmářem. Pokud je jeho Luna či Ascendent v Býkovi, dokáže možná zasadit pár brambor či podojit krávu, ale tato činnost mu nikdy doopravdy nenahradí to, co cítí, když chytá taxi a chvátá za dalším zázrakem.

Také v oblasti financí mohou mezi nimi létat jiskry, neboť jejich postoj k penězům rozhodně nemusí být shodný. On chce nové auto, ona chce novou mrazničku. A podobně. Jeho oblíbeným člověkem v bance je úředník z oddělení půjček, zatímco jejím oblíbencem je člověk za přepážkou, u níž se peníze ukládají. Nicméně pokud on utrácí peníze za šperky pro ni či za nový nábytek, potom ona již tolik namítat nemusí. Ženy Býci obyčejně oceňují krásné šperky a luxusní nábytek, ale vždy trvají na tom, aby tyto věci byly praktické a aby vydržely mnoho let, aby se nemusely kupovat nové.

Žena Býk přes svou obecnou poklidnost může občas ztratit nervy, pokud on propálí cigaretou díru do nové pohovky nebo polije nový koberec pomerančovou šťávou. (Před svatbou roli pohovky a koberce docela dobře zastane třeba nová sukně a úzkostlivě střežená peněženka.) Pro muže je těžké pochopit, proč ona dělá tolik rozruchu kvůli takovým malichernostem. Pro Berana je totiž pláč nad rozlitým mlékem (či pomerančovou šťávou) mrháním času. Pokud se něco ztratí, něco rozbije či zničí, potom to lze vždy nahradit. Býk o tom však tak úplně přesvědčen není.

Naštěstí většina z jejich neshod končí usmiřováním v posteli, neboť jejich fyzický vztah je většinou dostatečně uspokojivý. Muž Beran sice dozajista není nešťastný ze smyslného, erotického cítění ženy Býka, ale může být trochu zklamaný jejím nedostatkem mystické kreativity, když dojde na milování. Ona sex vítá jako praktickou a zábavnou činnost, která poskytuje smyslům naprosté uspokojení a nádavkem i nějaké ty děti. Z toho důvodu proto nemusí být zrovna schopna chápat sex jako divoký sen, skrze nějž se obě duše dostávají až na samý vrchol nejvyšší hory Tibetu a zazáří jako jasná kometa na obloze, a z téhož důvodu nevidí nic zázračného ani na házení mincí do fontány v Římě. Pro ni sex zkrátka zůstává sexem a láska láskou. Jaký má význam házet peníze do nějaké špinavé zelené vody? A co má ona co dělat s kometou? Žena Býk má k sexu dostatečně žertovný přístup, neboť humor Býka není omezen v žádné oblasti života a má velice široké pole působnosti. Například stoupne-li při líbánkách muž Beran na připínáček, když se vášnivě žene za ní do postele, je možné, že ona vyprskne smíchy. A jak na to reaguje on? Výsledkem je oddálení líbánek o několik dní a nocí, a to až do doby, než se jeho marsovské ego opět zotaví.

A přece, i když ji může mást jeho romantický idealismus, jímž oplývá, když jsou spolu, rozhodně to nezbytně nemusí vést k jejich sexuálnímu nesouladu. Žena Beran totiž ve svém nitru skrývá studnici plnou citů a je možné, že díky jejímu ultraženskému postoji k Beranově silné, otevřené potřebě lásky a díky jejímu jednoznačnému nadšení z jeho mužského charismatu se nakonec začne muž podivovat nad tím, jak si mohl myslet, že štěstí najde pouze tehdy, když ho půjde hledat vysoko do hor. Není to sice jisté, ale je to možné. (Berani se často spokojují s náhražkami namísto zázraků.)

Malé varování: Ze skutečnosti, že děvče Býk se neztotožňuje s každou nuancí Beranovy sexuality, nelze usuzovat, že není citově založené či romantické, neboť ona právě taková je. Přesně taková! Běda, pokud on jedinkrát zapomene, že „dnes“ je právě den, kdy se seznámili (kdy se poprvé milovali, kdy se rozhodli, že se vezmou, kdy se vzali apod.)! Takováto žena má, co se citových křivd a bolesti týče, paměť jako slon.

Některé astrologické popisy vypodobňují ženu Býka jako krávu pasoucí se spokojeně na louce, ovšem takovéto připodobnění je urážlivé. Proč by měla být okázale senzacechtivá a toužit po tom, aby v každé společnosti byla středem pozornosti? Její tichá krása je jako tichá studánka, naplněná křehkými liliemi, uprostřed borového lesa. Přitažlivost Býka k sobě poutá neklidné srdce muže, a zvláště neklidné srdce muže Berana, neboť ten v ní pociťuje příslib právě takového klidu a dobrodružství. Muž Beran brzy poznává, že toto ženské stvoření, které je tak tiché a vyrovnané (neboť takovým tajně touží být i on sám), dokáže jeho duši naplnit vonícími květy a jeho dům láskyplnou hudbou a svou přítomností, a navíc je neobyčejně dobrou kuchařkou! Dokáže naplnit jeho srdce smíchem a věrnou oddaností, jež přetrvává navěky. Také umí šetřit a ukládat. Něčeho takového není schopna žádná kráva, to musíte uznat. Takováto dívka přenechává umělé řasy (které vypadají jako pavoučí nohy) ostatním ženám, jež jí v ženskosti nesahají ani po kolena. Je srdečná a vřelá, a k tomu, aby to dokazovala lidem okolo, jí není zapotřebí žádná kosmetika.

Co jí však zapotřebí být může, je „vykolejit“ čas od času ze svých zajetých pozemských kolejí. Žena Býk dokáže být na svého přátelského, přímého a laskavého muže Berana pěkně chladná a bezcitná, pokud si vezme něco do hlavy, a každé diskusi udělá rázný konec tím, že za sebou zabouchne dveře. Pokud na ni potom muž v takových chvílích křičí, že je tvrdohlavá, má to asi týž účinek, jako když mu ona vyčítá, že je sobecký. Tedy účinek žádný.

K srdci ženy Býka vedou čtyři cesty – láskyplný cit, velká ctižádost, upřímnost a záruka finančního zabezpečení. Muž Beran může první tři věci bez obtíží nabídnout, ale aby vyhověl i poslednímu požadavku, musí poněkud přeuspořádat svůj životní styl. Příjem Beranů je často spíše nejistý, a to ženu Býka může dostatečně znepokojovat.

Za normálních okolností samozřejmě znepokojená není – to pouze tehdy, když je ohroženo její citové či finanční bezpečí. Většinou kolem sebe šíří poklidnou mystickou atmosféru, která, zvláště pro Berana, může být velice uklidňující. Dokáže být také užitečným „nabíjecím“ prostředkem, pokud jsou manželovy baterie s „marsovskou“ energií již vybité následkem nadměrného duševního, citového či fyzického vypětí. (Beran běží tak dlouho, dokud nepadne.) Je však pravda, že pokud se dostane do stavu zuřivosti (u ní sice vzácného), její tichá mystičnost se bez jakéhokoli varování rázem promění ve vztek skutečně sopečných rozměrů. Ale to se stává tak zřídka, že je to jeden z nejméně pravděpodobných problémů jejich vztahu – pokud není ovšem Beran natolik bláhový, že se v každém takovém málo častém, zato však nebezpečném střetu snaží zvítězit. Nikdy nezvítězí. Nejlepší strategií je totiž ústup. To již vám bude vhodnějším soupeřem zemětřesení.

Vztah BERAN – BLÍŽENCI

Kdyby tito dva pracovali jako tým, klidně by dokázali třeba odprodat Manhattan zpět Indiánům – se všemi jeho výpadky proudu, se zloději a vrahy, zchátralou podzemní dráhou, smetišti a vším, co k němu patří. A protože jsou oba idealisté, okamžitě by si samozřejmě uvědomili, jak špatný je to pro Indiány obchod, a za pár šňůrek s korálky a knoflík se symbolem míru by jim nakonec vrátili i celý New York se všemi právy, které bílý muž svému rudému bratru ukradl, pokud by to ovšem záleželo na nich.

Jelikož jak Beran, tak i Blíženci milují smlouvání a oba jsou obdařeni týmž kreativním obchodním duchem, společně jsou v této oblasti schopni neobyčejných, vychytralých kousků. Oba také oplývají stejně nedbalým postojem ke hromadění moci a peněz, což je také důvod, proč jsou málokdy tak úspěšní, jak by teoreticky měli být, pokud uvážíme všechnu citovou (Beran) a duševní (Blíženci) energii, kterou vkládají do všeho, co je zaujme – ovšem pouze v daný okamžik. Nic neupoutá zájem těchto dvou slunečních znamení déle než pouhý okamžik. Nu, někdy možná dva, snad tři okamžiky, ale víc rozhodně ne.

Jelikož Beranem zmítá naivita, zbrklost a Blíženec je určen k tomu, aby dosáhl úplné nezávislosti tím, že se zbaví všech duchovních pout, jejich společné úsilí jen zřídka podporuje myšlenková vyspělost.

Člověk by mohl říci, že kombinace vlastností těchto slunečních znamení, tedy vzorec 3-11, nám předestírá obraz spíše optimistický, občas narušovaný nějakými menšími rozruchy (obvykle velice kratičkými), zvýšenou citlivostí a skrytými nejistotami. Když Beran a Blíženec spojí svoje povahy jako přátelé, sousedé, obchodní společníci, příbuzní, milenci či partneři, zároveň tím zdvojnásobí svou potřebu hájit vlastní svobodu proti těm, kdo by je chtěli svazovat záplavou konvencí a pravidel. Ať již každý sám či společně, vždy vypadají mladě, chovají se jako mladí – a proto je jen přirozené, že se často chovají jako děti.

Stejně jako děti jsou roztomilí, bezelstní a mohou být též nevědomě sobečtí, nepozorní anebo nejsou schopni logicky myslet. A tak je to s každým spojením ve vzorci 3-11. Ideální je, když oba, nebo alespoň jeden z nich nakonec dospěje, jinak totiž většinu času společně stráví hraním si na pískovišti s pestře nabarveným kyblíčkem a lopatičkou, neboť oni rádi pomáhají jeden druhému, a zrovna tak i celému světu.

Beran i Blíženec jsou v podstatě poctiví a upřímní – zvláště Berani. Ale pokud žijí spolu, mohou se vzájemně zmást až do té míry, že zapomenou, kde končí upřímnost a začíná sebeklam. Souvisí to s jejich nevinností, neznalostí či já nevím s čím ještě. Jinými slovy, jsou úplně stejní odborníci na to, jak napálit veřejnost, jako na to, jak napálit sami sebe. Pokud prodávaný produkt není pravý, Blíženec je obyčejně prvním z nich, kdo to se svou bystrou, analyticky uvažující merkurovskou myslí odhalí, ale přesto je Blíženec schopen také sám sebe dál vychytrale udržovat v přesvědčení, že ta věc je snad přece jen tím, za co ji původně pokládal. Co se Berana týče, pro toto sluneční znamení je nesmírně obtížné rozpoznat lákavý třpyt od skutečného zlata. Takovéto schopnosti Beran nabývá teprve po několika opakovaných srdcervoucích zklamáních.

Až dosud jsem sice mluvila o „nich dvou“, ale ve skutečnosti bych asi měla říkat „oni tři“, jelikož i když Beran je zcela zřejmě pouze jedinou, nedělitelnou osobou, „se svobodou a spravedlností pro všechny“, Blížřenec je zjevně vždy dvěma lidmi, a sice osobou, kterou je ve skutečnosti… a člověkem, kterým se touží stát. Jde o Dvojčata. K tomu přidejte ještě „marsovské“ ego Berana – které je samo o sobě nedělitelnou entitou – a dostanete pořádný zmatek, v němž se budou na střídačku všechny ty aury navzájem mísit, přitahovat a odpuzovat, splývat a střetávat se. Pro narozené v těchto slunečních znameních, která jsou v zásadě kompatibilní, by bylo vhodné, kdyby se pravidelně ocitali trochu stranou, a měli tak možnost skutečně čerstvého pohledu na sebe navzájem z větší vzdálenosti. Pomáhá to vyčistit smog, který se mezi nimi začne dříve či později hromadit.

Beran do všeho instinktivně rovnou vráží hlavou, neboť je vždy přesvědčen o správnosti své představy, stejně jako o svém vítězství, a má jen velmi málo času, či vůbec žádný čas na to, aby se zamyslel nad klady či zápory dané situace nebo problému. Naproti tomu Blíženec váží, vybírá a představuje si všechny možné manévry a výsledky s naprosto chladnou lhostejností a logikou, jež je tak typická pro všechna tři znamení Vzduchu (druhými dvěma jsou Vodnář a Váhy). Přes veškerou duchovní gymnastiku, která je pro Blížence snadnou záležitostí, jim však schází praktičnost. Blíženci jsou schopni rychle vyhodnotit, co by nemuselo skončit zrovna úspěšně. Často se rozhodnou přelstít osud, ale často i sami sebe pomocí vychytralé Merkurovy strategie. V jejich přístupech nalezneme však i jiné rozdílnosti.

Beran, ovlivněný základním znamením, bude vždy trvat na tom, aby měl rozhodující slovo, aby byl vůdcem, aby byl iniciátorem a tím, kdo s nadšením a odvahou inspiruje druhé. Beran přijme téměř každou myšlenku, ať již rozumnou či nerozumnou, která probouzí city – k nimž se může jeho ego vztahovat osobním způsobem. Proměnliví Blíženci raději postupují způsobem neosobním a přijímají myšlenky, které vyžadují duševní práci a dedukci, komunikaci pomocí merkurovské logiky a chytrosti, zatímco jejich skutečné já zůstává skryto v ústraní, odkud vše sleduje – a kde si ho nevšimnou ostatní, kteří jsou Blížencovým šarmem hypnotizováni.

Beran s rozkoší sedí na slonu v čele průvodu a kyne davu, zatímco Blíženec nepociťuje žádnou touhu po slávě a uznávaném hrdinství. Blíženci raději převedou všechny zavazující povinnosti vůdcovství na jiné, aby nebyli svazováni žádnou odpovědností a aby měli svobodu a možnost zkoušet nové myšlenky… poznávat a zkoumat nové lidi, nová místa a věci. Analýza, kterou Blíženci provádějí, je méně náruživá než analýza Beranů a vše je počítačem mysli prozkoumáváno v klidu. Ačkoli postoj Blíženců je ve své podstatě intelektuální, sympatizují s emocionálním přístupem Beranů, a to i přesto, že sami se takto impulzivně nechovají. Muži a ženy pod vládou Merkura mají porozumění pro lehkomyslnost Marsu, nicméně si uvědomují, že v jejich vlastním zájmu je, aby si sami zachovali citovou rozvahu.

Blíženci nedůvěřují žádnému intimnímu vztahu, který by snad mohl poutat jejich osobnost, ničemu, co by se snažilo třeba jen částečně svazovat jejich sny či co by mohlo přistřihnout Merkurova křídla. Blížencovo znamení Vzduchu touží po tom, aby se mohlo vznášet vysoko nad plameny, které zuťuje žádnou touhu po slávě a uznávaném hrdinství. Blíženci raději převedou všechny zavazující povinnosti vůdcovství na jiné, aby nebyli svazováni žádnou odpovědností a aby měli svobodu a možnost zkoušet nové myšlenky… poznávat a zkoumat nové lidi, nová místa a věci. Analýza, kterou Blíženci provádějí, je méně náruživá než analýza Beranů a vše je počítačem mysli prozkoumáváno v klidu. Ačkoli postoj Blíženců je ve své podstatě intelektuální, sympatizují s emocionálním přístupem Beranů, a to i přesto, že sami se takto impulzivně nechovají. Muži a ženy pod vládou Merkura mají porozumění pro lehkomyslnost Marsu, nicméně si uvědomují, že v jejich vlastním zájmu je, aby si sami zachovali citovou rozvahu.

Blíženci nedůvěřují žádnému intimnímu vztahu, který by snad mohl poutat jejich osobnost, ničemu, co by se snažilo třeba jen částečně svazovat jejich sny či co by mohlo přistřihnout Merkurova křídla. Blížencovo znamení Vzduchu touží po tom, aby se mohlo vznášet vysoko nad plameny, které zuří kolem Beranova znamení Ohně. Tím, že se Blíženci vznášejí ve vzduchu a zůstávají tak trochu mimo dosah, nabývají často té svobody, po níž touží i Berani, kterým však většinou uniká. Samozřejmě že příliš mnoho citové svobody může mít za následek také vlastní zmatek a rozpaky, a pokud jsou Blíženci chycení do sítě vlastních duchovních vzplanutí, potom tím, kdo je z nich vysvobodí, mohou být právě Berani se svou přímostí.

Naštěstí Beran dualitu Blíženců nejenže pociťuje, ale zároveň se jí snaží dávat i prostor. Proto je takovéto spojení pro Blížence často velice prospěšné, neboť porozumění jejich snům – či na druhé straně neporozumění – výrazně ovlivňuje, zda se tyto sny vyplní, nebo zda časem zešednou či zůstanou jen zbožným přáním. Blíženci věčně touží, ale nikdy svého cíle nedosahují. Blíženec má hlavu plnou snů již od dob, kdy byl malým dítětem, a tyto sny mu vydrží až do nejdelší smrti. Většina lidí vnímá Merkurovu zvědavost a potřebu experimentovat jako bezradnost a nestálost, ale Beran chápe, že myriády Blížencových zájmů jsou pokusem o sjednocení mnohostranné osobnosti, jež je pro Berana tak fascinující.

Právě osoba ve znamení Berana je nejschopnější tolerovat Blížencovu přelétavost z předmětu na předmět, jejímž účelem je hledat odpovědi na veškeré otázky a šířit neustálý tok představivosti a atmosférické energie. Přerušovat Merkurova Blížence v okamžiku, když mluví, to je jako chytat světlušku, a Berani (kteří jsou sami odborníci spíše na vyrušování sebe samých) si to kupodivu uvědomují. Tito dva se neustále přerušují navzájem, ovšem bez jakékoli vzájemné zášti, což je příjemný aspekt jejich vztahu.

Pokud je mezi Slunci, Lunami či Ascendenty jejich horoskopu nějaký negativní aspekt, potom Beran může začít vyčítat Blíženci jeho těkavost a nedostatek smyslu pro konkrétní činnost a může se též snažit nutit Blížence k přímým odpovědím. V takové chvíli může být Beranovo snadno zranitelné ego dotčeno kousavým vyjadřováním Blížence, a to potom dochází ke skutečně zuřivé bitvě, při které vzdušný postoj Blížencův rozfoukává oheň Marsova hněvu, až jiskry lítají všude kolem. Potom však, i po těch nejbouřlivějších scénách, se situace uklidní a v žádném z nich většinou nezůstává ani stopa hořkosti. Stejně jako u ostatních vibračních vzorců 3-11 i Beran a Blíženci jsou v zásadě dobrými přáteli, většinou jimi i zůstávají, a navíc jsou schopni si vyjasnit rozdílnost svých názorů, a vyčistit tak ovzduší mezi sebou do takové míry, že mezi nimi opět vzniká harmonie.

Merkurovská mysl Blížence, bez ohledu na to, jak dovedně je případně skryta za maskou klidu a šarmu, připomíná neustále se točící káču. Beran na ni s vděkem naskočí, aby se svezl, a její závratná rychlost se mu většinou velice zamlouvá. Pokud se Beran nezačne snažit zatěžovat a svazovat Blížencova svobodného ducha mnoha otázkami a požadavky, funguje to mezi nimi bez problémů. (Myslím tím ty čtyři – Berana, oba Blížence a Marsovo ego.) Beran a Blíženci spolu dokážou ze svých představ a snů stavět písečné zámky, dostatečně vysoké na to, aby sahaly až ke hvězdám. Ovšem základy musí být natolik pevné, aby se spolu s nimi nezřítili k zemi. Pokud na samém počátku budou budovat dostatečně pevně, potom se konec jejich stavby může tyčit někde v nekonečnu. Trpělivost – to je klíč k brance vedoucí na druhou stranu plotu, kde se tráva vždy zdá zelenější a čerstvější jak Beranovi, tak i Blíženci, a také mladé dvojici, která je na cestě do říše divů, k prameni mládí. Společně mají daleko větší naději, že pramen najdou, než většina ostatních lidí… nebo než kdyby hledali každý sám.

BERAN žena – BLÍŽENCI muž

Jsou ženy Berani a muži Blíženci, kteří se bezstarostně drží za ruce a poskakují spolu po ulici jako děti. Jsou však i jiné ženy Berani a muži Blíženci, kteří se častují neustálými sarkastickými poznámkami a zuřivými nadávkami od chvíle, kdy vstanou, až do okamžiku, kdy jdou spát – a pak se spolu ještě často hádají ve spaní. Citové splynutí Marsu a Merkura v milostném prožitku často produkuje podivuhodnou sílu neustálé něhy, jež je však přerušována ostrou bolestí a utrpením, a kvůli tomu může být takovýto vztah jak triumfem, tak katastrofou. Je tomu tak proto, že Blíženci, na rozdíl od ostatních dvou znamení Vzduchu, naprosto přímo a jasně vyjadřují svůj údiv i své pohrdání. Ale zároveň tomu tak může být proto, že Beran, na rozdíl od ostatních dvou znamení Ohně, je v daném okamžiku poháněn vášní, ať je to láska či nenávist, a nikdy neuvažuje o tom, že zítra by svého jednání mohl litovat.

Pro tento vzorec slunečních znamení 3-11 jsou charakteristické přátelské a velice komunikativní vibrace, jež ovlivňují lidi, kteří jsou spolu spojeni. Není pochyb, že se občas hádají, a to dokonce i často, ale i ty nejbouřlivější hádky v sobě nesou semínko jara a příslib do budoucna. Jejich neshody jsou většinou verbálního charakteru a velice hlasité, ale tak nějak ne příliš vážné. Je to téměř, jako by si byli oba vědomi možnosti příměří, jehož lze dosáhnout uprostřed bitvy.

Tito dva by o sobě nejspíš mohli říci…

Někteří lidé se milují se zábranami,

jako by se měli jednoho dne nenávidět,

ale my jsme se nenáviděli s něhou a péčí,

jako bychom se měli jednoho dne milovat.

V lásce Berana a Blížence je jen velice málo zábran. Když se do sebe zamilují Beran s Blížencem, ani jeden z nich neztrácí čas přemýšlením, zda je pro ně dobré vztah co nejdříve ukončit či zda jej udržet. Díky oné počáteční přitažlivosti, díky onomu magnetickému poutu mezi jejich svobodnými povahami se jeden k druhému obracejí s naprostou důvěrou, aniž by si dělali jakékoli starosti s tím, kdy má jejich vztah skončit. Pokud by však mělo opravdu dojít k ukončení vztahu – ať již kvůli rozchodu, rozvodu či smrti -, potom vzpomínky na každou bolest, kterou si navzájem způsobili, brzy vyblednou v porovnání se vzpomínkami na lásku, kterou tato znamení pociťují stejně upřímně a se stejně slepou vírou, jaká je v srdci dítěte na Štědrý večer. Je to nádherný aspekt vibrace vzorce 3-11, díky němuž jsou základy ryzího přátelství a porozumění pokládány již prvním „ahoj“.

Velkým problémem může být žárlivost. Typická dívka Beran je tak žárlivá, jak jen žena může být, ale jen velmi zřídka si to uvědomuje. Tato žárlivost však nepramení z nějaké touhy vlastnit, nýbrž z hrůzné obavy symbolického „kojence“ Berana z odvrhnutí (které by pro kojence znamenalo smrt) a z potřeby neustálého ujišťování o tom, že je milován (milována). Tento přehnaný beraní strach ze ztráty lásky lze lépe pochopit právě z hlediska těchto podvědomých pocitů dětské bezbrannosti a naprosté závislosti na neustálém a bezmezném láskyplném citu. Je to cit, který je vždy přítomen a který se vždy skrývá za předstíranou odvahou, za snahou o nezávislost a samostatnost… odvaha, nezávislost a samostatnost však nejsou opravdové, nýbrž jsou pouze zbožným přáním, které má Berana chránit před ještě větší zranitelností.

Typický muž Blíženec není žárlivý vůbec (pokud jeho horoskop není postižen Venuší či Marsem nebo pokud není jeho Luna či Ascendent v Beranu). A v tom je právě ten problém. Ona by si totiž tajně přála, aby žárlivý byl. On to však může nanejvýš předstírat. Ať již si to žena Beran uvědomuje či ne, líbí se jí, když ve svém muži vyvolává žárlivost. Žárlivost je totiž potvrzením toho, jak je pro něj důležitá (takovéto ubezpečování není radno Beranovi poskytovat příliš často). Její muž Blíženec se jí z tohoto hlediska dokáže zavděčit pouze tehdy, když ona překročí své hranice až příliš důrazně. Ale po většinu času je až příliš zaměstnaný převlékáním šatů, změnami svých nálad, myšlenek, snů a názorů, a tak nemá čas se rozhlédnout a povšimnout si nějakého nevinného flirtování, které ona provozuje v naději, že se jí podaří jeho chladný, rezervovaný postoj k životu – a k ní samé – uvést do varu.

Naproti tomu, pokud by si před ní zaflirtoval on, strhla by se vichřice. Stačilo by třeba jen trochu důvěrněji se pozdravit s uklízečkou. Pokud vezmeme v úvahu jeho lásku ke svobodě a jeho přirozenou družnost, je nám jasné, že muž Blíženec není ochoten něco podobného tolerovat. Zatímco se ona musí naučit nějakým způsobem ovládat svou žárlivost nebo ji skrývat (pokud ho nechce ztratit), on by měl chápat toto její chování – které není ničím jiným než strachem z toho, že jí chybí ženskost, díky níž by si dokázala udržet jeho věrnost (pokud on nechce ztratit ji). Dodnes je mezi lidmi natolik silně vžitá představa, že „každý muž touží“ po mladých, svůdných, potrhlých holkách, že nemůžete mít ženě Beranovi za zlé, když kvůli své citlivosti, otevřenému přístupu k lásce a nedostatku ženské lstivosti začíná být neurotická – a to obzvláště proto, že je narozena v mužském znamení.

Žena Beran je odvážná, energická a ambiciózní – to všechno jsou mužské vlastnosti. Muži žijí v přesvědčení, že mají na tyto charakterové rysy monopol. Ale copak jste nečetli žádné prohlášení hnutí za práva žen? (Vůdcem takového hnutí by mohla být zcela určitě právě žena Beran.) Pokud se chcete dozvědět, co potřebuje žena Beran, aby jí byla přiznána ženskost, potom si přečtěte knihu The Total Woman (Totální žena) jakési Marabel, jejíž druhé jméno jsem zapomněla, ale pokud budete podle jejího návodu jen sedět a drmolit kolem dokola „miláčku, jsi báječný“, aniž byste udělala cokoli po svém, můžete se tak akorát totálně znemožnit. Taková ženskost se líbí pouze Marabel a všem mužským šovinistům.

Já si ale myslím, že žena Beran může pro zachování své ženskosti udělat hromadu jiných věcí, jako třeba prát, žehlit, vařit, přebalovat dítě, chodit po nákupech, klábosit s kamarádkami, žehlit, prát, vařit, rodit děti – nebo se už opakuji? Promiňte, už jsem se totiž začínala nudit. Jako žena Beran jsem nikdy nechápala, proč muži ženě nadávají „kariéristka“ jen proto, že má vlastní názor. Pokud většina mužů dává před skutečnou ženou přednost poslušnému robotovi, pak je to jejich problém. Ženy Berani, společně se svými sestrami ve znamení Střelce a Lva, se však někdy v tomto ohledu „mužským šovinistickým prasatům“ přinejmenším vyrovnávají, a to tehdy, když se z nich stávají „ženské feministické svině“.

A proč o tom zde píšu? Bystrým mužům Blížencům jsem tak poskytla novou zbraň. Jsem přesvědčená o tom, že dokážeme totéž co muži, a některé věci i lépe. Ty druhé věci zde snad nemusíme rozvádět. Všichni o nich víme. Nebo snad ne? Proboha! Tak tedy s trpělivostí a něhou v sobě ženy po devět měsíců nosí děti, přičemž jsou schopny snášet větší bolest než muži, jsou obdařeny „zdravým rozumem“ a esoterickou logikou, která jim velí, že válka ještě nikdy nic nevyřešila, jsou schopny vycítit nebezpečí a zlo dlouho před tím, než se skutečně objeví – toto je jen několik vlastností, jež potvrzují naši nadřazenost nad mužskou podstatou. Jsme též citlivější, intuitivnější a máme samozřejmě také více soucitu než muži – i když jsme zároveň realističtější. Ovšem ne tak sentimentální. (Vy jste nevěděli, že muži jsou sentimentální? Jsou sentimentální do té míry, že naučili ženy, aby v životě spatřovaly také poezii a krásu.) Je správné, pokud si budou „ženské feministické svině“ uvědomovat svou rovnost s mužským pohlavím a svou nadřazenost nad ním, ale zároveň by měly též uznat rovnost a nadřazenost mužského pohlaví nad ženským zase v některých jiných oblastech. Neboť v tom právě spočívá nskutečné ženství, stejně jako skutečné mužství.

Ženě Beranovi je s její upřímnou vírou v zázraky určeno, že jednoho dne skutečně najde muže, který hledá opravdovou ženu, a tímto mužem může být právě Blíženec. Takový muž bude sice pravděpodobně rozpolcený, ale zároveň bude mít nutkavou potřebu hrát intelektuální souboje s ženou, kterou miluje, a rozhodně nebude dávat přednost pokorným Sirénám, jež by k němu vzhlížely s tichým obdivem, neboť tichý obdiv je daleko snadnější než souboj vedený ženskou chytrostí. Takový muž se nejdříve zamiluje rozumem, potom svým srdcem a teprve potom následuje tělesná žádost. V tomto pořadí priorit se vyvíjí každá milostná zápletka Blíženců, zatímco u ženy Berana je toto pořadí poněkud jiné. Žena Beran se nejdříve zamiluje srdcem, potom rychle následuje rozum a za ním tělesná žádost. První fáze jsou tedy u nich vzájemně prohozeny, ale to není tak důležité jako skutečnost, že nakonec se scházejí na zcela totožné frekvenci – dosažení duchovní a citové spřízněnosti. Je to neobyčejně příznivý vzorec.

Jelikož on neustálou duchovní výzvu dívky Berana oceňuje (Beran ovládá hlavu a Blíženci mysl, mimo jiné), ona se nakonec naučí mu důvěřovat a pochopí, že on ji miluje takovou, jaká je. Poté mu již může odkrýt to, co dosud neukázala žádnému jinému muži – že dokáže být milá a něžná, a to na muže, jenž je vůči ní jistým způsobem nadřazený, ale který jí zároveň dává dostatečně jasně najevo, že ji též obdivuje pro její vlastnosti, které se těm jeho vyrovnají a jsou tedy zrovna tak ušlechtilé. Je to sice kousek velice krkolomný, ale pokud je ho vůbec někdo schopen, potom je to právě muž Blíženec. Jeho přirozený šarm a výřečnost (někteří to nazývají mazáním medu kolem huby) jsou schopny udržovat v klidu její marnivost a ego – a docela jistě dokáže zvládnout každou hádku, kterou se ona chystá rozpoutat. Proto mezi nimi k hádkám dochází spíše výjimečně.

Žena Beran může mít problémy, když se bude snažit přizpůsobit nedochvilnosti muže Blížence. Sama je v tomto ohledu sice poněkud nedbalá, ale Berani mají dosti sobeckou tendenci k zuřivosti, pokud jim někdo oplácí jejich vlastní mincí.

Jednou jsem si domluvila schůzku s jistým mužem Blížencem a on se opozdil o celé tři hodiny. Předvídala jsem, co uvede na svou omluvu (což je jedna z výhod toho, je-li člověk astrolog), a zatímco jsem na něj čekala, napsala jsem o něm krátkou říkanku.

Je mi to líto, že na mne čekáš,

je to jen hodinka pouhopouhá.

Měla sis mezitím číst něco pěkného,

tak bych to alespoň udělal já.

Když nakonec přišel, přečetl si ji a zvolal: „Jak můžete vědět, co jsem se vám chystal říct?“ Dívka Beran, která se zamiluje do rozpolceného muže Blížence, by si měla velmi pečlivě prostudovat význam slova „společenský“ a „věrný“ a uvědomit si, jaký je mezi nimi rozdíl. Stejně tak by měla prozkoumat význam slov „svoboda“ a „láska“ a pochopit, že pro Blížence jsou tato dvě slova synonymy. Ušetří si tak mnohé zbytečné hádky.

Pokud se týče jejich tělesné kompatibility, on je jedním z mála mužů, kteří jsou schopni zosobňovat jakési iluzorní vlastnosti, s nimiž si žena Beran nezbytně spojuje sex. Ona si totiž sex idealizuje prostřednictvím všech knížek, které kdy četla, všech filmů, u kterých kdy plakala dojetím, a každé zářící naděje, kterou kdy živila hluboko ve svém srdci. Je přesvědčena, že v okamžiku, kdy oba splynou v jediný celek, musí začít slavnostně vyzvánět zvony, a s ním je možná doopravdy uslyší, neboť jeho představivost je schopná vyhovět všem jejím romantickým snům o Popelce.

Díky tomuto druhu porozumění se okamžitě jeden do druhého zamilují, často na první pohled (neboť ani jednomu ze znamení nelze vyčítat pomalost při jednání). Ovšem později, když on jako netečný Blíženec přestane uspokojovat její celkové pojetí nyní již nikoli pouze imaginárního sexu, potom už nemusí k udržení jasného plamene její lásky stačit jen představy. Potřebuje něco hmatatelného. Možná začne pociťovat, že před ní jakoby skrývá nějakou maličkou část svého já, a to i v těch nejintimnějších chvílích, a možná bude mít i pravdu. Ona sama, jako Beran, jejž žene instinkt cele se obětovat, neskrývá nic, a tento instinkt se velkou většinou odráží i v její potřebě dávat a přijímat lásku. Pokud on v ní tento (pro Berany) přirozený tělesný pud nedokáže svým ležérním přístupem k milování probudit, potom ona může začít pociťovat neskutečnost svých představ a může se začít kousat nudou – nebo ještě hůře, může se stát chladnou.

Tato oblast je velice složitá a jejich vztah má daleko větší naději, pokud Luna a Ascendent jeho horoskopu jsou ve znamení Ohně. V opačném případě ona zpočátku (díky jeho idealismu) překonává své zábrany, ale posléze se jemu může znelíbit dále ji učit tomu, k čemu ona tak nezměrně inklinuje. Princ Blíženec sice probudí princeznu Berana polibkem, ale ona opět upadá do spánku, pokud postrádá vášeň. V takovém případě se může Beranův oheň proměnit v led, což je ovšem nevýslovná škoda, pokud vezmeme v úvahu, jakou vřelostí by žena Beran mohla oblažovat své okolí, kdyby dostala možnost rozvinout svou „ohnivou“ povahu.

Během jedné z jejich partií mentálního šachu, při níž se on bude chovat nemožně, se možná ona pokusí říci: „Uvědomuji si, že jsi přesvědčen, že jsi pochopil, co jsem právě řekla, ale nejsem si jistá, zda jsi opravdu porozuměl tomu, co jsem ti nechtěla naznačit ze strachu, že bys nepochopil to, co jsem si myslela, že si myslíš.“ Pokud se bude tvářit zmateně, potom mu možná řekne: „Teď vidíš, jaké to je, když si vy dva, oba, mluvíte sami se sebou.“

Možná že také schválně nechá někde v jeho dosahu tuto knížku, otevřenou na stránkách této kapitoly, aby se dozvěděl, jak nudný bude jeho život, pokud do něj nevloží celé své srdce. Je však též možné, že neodolá a přímo mu knížku podá a řekne, že si ji má okamžitě přečíst. Něco takového by Popelka nikdy neudělala.

BERAN muž – BLÍŽENCI žena

Pokud se tito dva nepoznali již na střední škole a krátce nato se nevzali (což se těmto dvěma znamením stává relativně často, neboť žijí v neustálém spěchu), muž Beran může své dívce Blíženci zazlívat její dřívější milostné vztahy, které mohly být podle běžných norem docela četné. Pokud tyto vztahy nezahrnují hned několik exmanželů, tak docela určitě alespoň půl tuctu zrušených zasnoubení nebo přinejmenším pár dosud slabě plápolajících starších plamínků. Každý Blíženec by si měl dát velký pozor na unáhlené manželství, pokud tedy jeho Luna či Ascendent není ve znamení Kozoroha, Panny, Raka či Býka.

Není to proto, že by žena Blíženec byla nestálá či promiskuitní, ale proto, že tato dívka vyzkouší „na hřišti“ skutečně dlouhý seznam nahazovačů, než najde takového, který by dokázal „odpálit“ její průměr. Ano, já vím, že nahazovači obyčejně neodpalují a pálkaři zase nenahazují – ale muž, který nedokáže dělat alespoň dvě věci stejně dobře, a nejlépe obě zároveň, takový se s ní pravděpodobně brzy rozejde.

Samozřejmě všichni víme, že muže Berana se něco takového netýká, neboť ten všechno ví a všechno dokáže daleko lépe než všichni ostatní, takže toto je pouze akademická diskuse, nicméně mu neuškodí, když si to bude pamatovat.

Žena Blíženec je přesvědčena, že život je dům na vrcholku hory, dům, který má zlatá okna. Ona se k němu škrábe nahoru, aby se potom podívala dolů a zjistila, že zlatá okna má přece dům, co stojí dole pod horou. Takže seběhne dolů, ovšem tam zjistí, že ten dům u paty hory má jen obyčejná okna, jak si myslela původně, potom se podívá vzhůru a vidí, že zlatá okna skutečně září v domě na vrcholu hory. Vydává se tedy opět vzhůru, kde ji čeká další zklamání. Proč ji ta zlatá okna tolik přitahují? Musí to být duševně přece tak vyčerpávající, stále dokola stoupat a potom zase sestupovat a zase stoupat, až nakonec zjistí, že onu iluzi vytváří pouhý odraz slunce v okenních sklech, že to není nic reálného a že tato iluze je naprosto závislá na denní době a místě, z něhož v dané chvíli okna pozoruje.

Mohou nastat okamžiky, kdy je dívka Beran přesvědčena o tom, že její stará láska byla ta pravá, ale než stačí zjistit, že je to také jen iluze, ztrácí mezitím muže Berana, ať již ho opouští u paty či na vrcholku hory. Beran nemá nikdy pochopení pro tento nostalgický přístup dívky Blížence k jejím bývalým milostným románkům, i když sám v tomto ohledu zcela čisté svědomí nemá. Ale vzpomeňte si na Beranovo sobectví. On může, ale ona ne. Proč? Neboť on ví, že jeho nostalgie je nevinná a nikdy nikam nepovede, zatímco o té její si tím tak jist není. (Beranova skrytá nejistota.)

Jejich vztah může kromě nepopiratelných radostí přinášet i jisté problémy. Berani sice disponují spoustou energie, ale dokončit něco, co začali, to nepatří mezi jejich silné stránky. Neboť muž se podvědomě spoléhá, že to, co mu chybí, mu poskytne jeho žena; a jakmile takovou podporu vyhledává u dívky Blížence, je to, jako by se ve větru opíral o pírko. Síla vůle a spolehlivost skutečně nepatří mezi její hlavní klady (pokud ovšem její Luna a Ascendent nejsou ve znamení Raka či v některém znamení Země – a totéž přirozeně platí i o něm).

Muž Beran je pravděpodobně jediným mužem, který netrvá na tom, aby jeho manželka zůstávala doma, oprašovala rodinný krb, nosila zástěru a zalévala záhonek se zeleninou. Uvědomuje si často, že její všestranný náhled na věc a originální myšlení mohou být ku prospěchu jeho obchodnímu životu či kariéře, a tak jsme často svědky toho, že takováto dvojice pracuje společně po svatbě stejně jako před ní. Obyčejně spolu tvoří skvělý tým. On ví přesně, co chce – a ona mu nezměrným množstvím nápadů pomáhá k tomu, aby toho dosáhl. Kromě toho ji má taky celý den pěkně pod dohledem, pokud pracují společně, což eliminuje jeho znepokojující myšlenky na prodavače zeleniny, poláka a na toho pěkňoučkého chlapce, který v jejich domě obsluhuje výtah. Její merkurovský sklon k (obyčejně) neškodnému flirtování totiž jen přilévá olej do ohně Beranovy žárlivosti, takže je vítáno cokoli, co by mohlo pomoci udržet jeho marsovské jiskření pod kontrolou. Z tohoto astrologického hlediska by bylo velice zajímavé provést průzkum toho, proč muži často zaměstnávají manželky jako své sekretářky či obchodní partnerky. Na druhé straně se tito partneři poznávají velice často právě v zaměstnání. Díky společnému zájmu o jistý druh práce a podnikání je jen přirozené, že se potkávají právě v oborech či zaměstnáních, které vyžadují kreativitu a nabízejí vzrušení.

Ať již jsou spolu jakkoli dlouhý čas, nikdy muže Berana a ženu Blížence neuvidíte sedět spolu v tichosti v restauraci a číst si znuděně noviny nebo pokukovat po ostatních zákaznících, aniž by si všímali jeden druhého. Mnoho jiných dvojic, když opadne první vlna vzájemné náklonnosti a romantického citu, končí však právě takto – přestanou si jeden druhého všímat. Beran a Blíženka si mají vždy co říci – někdy až příliš mnoho; pokud mezi nimi něco vázne, potom to rozhodně není konverzace. Jejich verbální komunikace většinou sestává z neustálého sršení vzájemných podnětů, ovšem jakmile ona se svým sklonem k jízlivosti zasáhne odkrytý nerv mužova citlivého marsovského ega, může se komunikace rázem změnit v souboj, jehož následky jsou pak obyčejně velmi bolestivé. Naštěstí jsou ovšem oba ochotni odpouštět a zapomínat na všechny utržené rány stejně rychle, jako je dokážou uštědřovat.

Podivnou shodou okolností je tento láskyplný vztah v jistém smyslu obtížnější pro všechny kolem než pro samého muže Berana a ženu Blížence. Čím upřímněji a hlouběji jsou do sebe totiž zamilováni, tím pravděpodobněji budou tímto milostným vztahem, při němž je Vzduchem rozdmýcháván Oheň, v jistých chvílích (i když ne příliš často) postiženi přátelé, sousedé či příbuzní této dvojice. Občas si žena Blíženec o nějakém člověku v duchu představí něco, co jednoduše řečeno není pravda. Ona však přesvědčí sebe samu, že například takový rozhovor se skutečně odehrál, a všechno pak vyklopí svému manželi či milenci Beranovi, a to slovy, jež nemají sebemenší spojitost s danou realitou. (Její merkurovská představivost nahradí méně zajímavé či nudné pasáže daleko kreativnějším výrazivem).

Jelikož Beran miluje s takovou intenzitou, s jakou to dokáže jen on, mohly by v něm tyto lehce zveličené urážky cti jeho dámy vyvolat obrovskou zuřivost a celý svůj marsovský vztek by mohl směrovat na osobu, o níž by se neprávem domníval, že se tak ostudně zachovala k jeho milé. (Muži Berani jsou svým přátelům, příbuzným a zvláště svým partnerům naprosto věrni.)

Později je však Blíženka sužována svou poctivou blíženeckou „polovinou“, která jejímu vědomí neustále připomíná, že ony věci se ve skutečnosti neodehrály tak barvitě, jak je ona svému Beranovi vykreslila. Pokud se potom svému manželi či milenci přizná, měl by ovládnout výbuch marsovského temperamentu a měl by s něhou ocenit její snahu oddělit od sebe realitu od představ. Neboť žena Blíženec je skutečně z křehkého materiálu. Není jako on chráněna na své životní pouti divokým válečníkem Marsem, nýbrž pouze nevypočitatelným mágem Merkurem, který se před ní schovává často právě ve chvílích, kdy je děvčeti nejvíce zapotřebí moudrosti její vládnoucí planety.

V jejím srdci zní tolik rozličných akordů a znepokojivých melodií. Je hotovou symfonií složenou ze vzpomínek, z krásy a světla, ošklivosti a stínu, což jejího přímějšího muže Berana často nutí k otázce: „Kým vlastně je – tato důvěrně známá cizinka? Kým vlastně je… a čím vlastně je?“

Kým vlastně je? V každém okamžiku je Blížencem, ať již má zrovna navrch kterýkoli z nich. Čím že vlastně je? Je kytičkou kopretin v bleděmodré vázičce, která stávala na učitelském stole ve třetí třídě, je cirkusovým představením, které sledovala se zatajeným dechem, když jí klaun znenadání hodil preclík a ona ho radostně chytila, je hurikánem, je letní bouřkou v lesích, ve skautském táboře, kdy borovice voní jako hyacinty, je purpurovým vřesovým polem, v němž kdysi seděla celé hodiny a které ji bránou času přeneslo do Skotska, kde se stala Jezerní pannou. Je též osamělou Evangelínou, malým, z hnízda ztraceným ptáčetem, které ve svých pěti letech krmila tak dlouho, dokud nebylo dost silné, aby mohlo létat. Tím vším tedy ve skutečnosti je žena Blíženec.

A proto i když musí dívka-žena Blíženec, pokud chce docílit harmonie s přímočarým otevřeným Beranem, kterého miluje, vyvinout jisté úsilí, aby dokázala zkrotit svou obrazotvornost, musí být zároveň dostatečně opatrná, aby se obrazotvornosti nezbavila naprosto, neboť právě obrazotvornost je vlastností, v níž on spatřuje její ženskost. Stejně živou představivostí oplývají i malé děti, a tento muž si ji představuje, daleko častěji než ona tuší, jako malé děvčátko, které potřebuje jeho představu o své bezbrannosti tím, že ho poráží v jejich vzájemném mentálním šachu. Některé ženy Blíženci dokážou být pro muže skutečným intelektuálním postrachem – jejich jazyk je ostrý jako břitva, stejně jako jejich bystrost – což není samozřejmě pro muže Berana ničím, co by mohlo uspokovat jeho sebevědomé ego. Ale kromě toho je tu stále i ta kytička kopretin v bleděmodré vázičce…

Co se týká jeho, on není stavěn pouze z hrubě tesaného materiálu nepředstírané odvahy, ale též ze vzpomínek na ten den, kdy poprvé plaval, i když to ještě vlastně tenkrát neuměl, na své sny, které se nevyplnily, na noční můry, jež neměly sice pevný tvar, ale byly součástí strachu spojeného s nyní již pohřbeným a zapomenutým dětstvím… ze vzpomínek na Štědrý den, kdy Ježíšek zapomněl přinést štěně, které si on jako malý tolik přál, ze vzpomínek na ohňostroj a na dělbuchy, které odpaloval na Den nezávislosti, když mu bylo devět let… na to odpoledne, kdy poprvé uviděl koně a ucítil zápach stodoly, a na ten pocit, když poprvé poznal, jakým kouzlem dokáže vládnout tichá noc, když je v ní člověk sám a nad hlavou mu bliká bezpočet zářivých hvězd, zpívajících mu onu známou melodii, kterou kromě něj nikdo jiný neuslyší.

Jsou tolika různými věcmi – tento muž a tato žena. Většinou jsou však především obyvateli země, království, jež sami objevili, kde všechno je krásné… ale tak nějak osamělé… a k tomu, aby měla tato krása smysl, je třeba ještě jednoho páru očí, aby ji též viděl, neboť jedině tak může být krása poznána jako skutečná. Mohou navštěvovat i důvěrné světy těch druhých, ale pokud jsou tato vzájemná toužebná, i když nevyslovená pozvání odmítána, potom se každý z nich čím dále tím častěji stahuje do svého vlastního království a toho druhého zanechává s lítostí v jeho zemi o samotě. Tito milenci by neměli nikdy dopustit, aby k něčemu takovému došlo, neboť hvězdy a planety stvořily jejich imaginární světy natolik podobné, že budou jistě daleko šťastnější, pokud budou společně tančit i ve snech toho druhého, než když budou každý sám s rozpaky stát před cedulí Zákaz vstupu.

Po sexuální stránce jsou zpočátku oba přesvědčeni, že jsou si navzájem ideálními partnery. Beran sní a nechává si zdát o tom, že na létajícím koberci z Pohádek tisíce a jedné noci přistane přímo v zahradě lásky, a žena Blíženec zapadá do jeho snu dokonale. Nejenže dobrovolně hraje svou roli, ale sama do ní vnáší nové triky a nápady, jež ho fascinují i dlouho po líbánkách. Nikdo nedokáže z obyčejné postele učinit zátiší tak erotické jako právě žena Blíženec, jež dosytosti uspokojuje muže Berana, který od své družky očekává, že bude ztělesněním ženy. S ní si nebude nikdy jist, kdo ho vlastně bude ten který večer očekávat v soukromí jejich budoáru. Může to být Kleopatra, Mata Hari, lady Hamiltonová či Marilyn Monroe. Na okamžik mu to může připadat vzrušující, ale posléze se začne rozhlížet a hledat onu „smyslnou ženu“ pod peřinami a v šatníku.

Jeho vlastní sexuální vyjadřování je přímé a intenzivní. Její je trochu vyhýbavější a tak trochu komplikovanější. Je sice pravda, že jemu vyhovuje společný imaginační a romantický přístup k lásce, ale zároveň očekává, že jeho žízeň bude uhašena proudem čisté, upřímné vášně, když dospívá ke svému cíli. V jejím přístupu k tělesné lásce je často patrná jistá nehmatatelnost a neurčitost, a to až do té míry, že on ji může obviňovat z toho, že během jejich důvěrných okamžiků je duchem někde jinde, a ona zase může pociťovat odpor k jeho mužskosti, jež se snaží vtírat se do míst, která jsou pro ni vždy posvátná – do její mysli.

Tomuto muži jsou zapotřebí sny v kombinaci se sexuálním spojením. Muž Beran může občas cítit, že žena Blíženec hledá něco, co nikdy neexistovalo, a nemusí si zrovna uvědomovat, že ona by mohla tyto své živé představy realizovat v nádhernou skutečnost, pokud by se jí od něj dostávalo o něco více něhy. Představy Blíženců jsou pravdivým obrazem toho, co by ve skutečnosti mohlo být, kdyby jim bylo s něhou poskytováno více prostoru. Je to právě její rozdvojené vědomí, které může narušit vzájemnou komunikaci, ovšem láska dokáže její merkurovské „obvody“ uchránit od jakýchkoli negativních vibrací. Láska zkrátka dokáže vše – doslova vše.

Tato věčně mladá dvojice spolu může naslouchat stejné hudbě a slyšet stejný vzdálený rytmus po mnoho a mnoho šťastných let… pokud ona pochopí, že jeho žárlivost a nedůtklivost pramení z jeho beraní zranitelnosti, a pokud on bude respektovat její milostný vztah s jejím druhým blíženeckým já. Ona může být sice někdy přitahována k jistým místům takovou silou a rychlostí, že on ji není schopen dostihnout, ale vzápětí se vrací posílena, občerstvena a připravena ke společné cestě k novým obzorům.

On je tak bystrý a odvážný, tak přátelský, otevřený a plný nadšení, zatímco ona je tak okouzlující, plná svěží ženskosti, všestranná a spontánní. Pokud se nerozejdou, mohou navždy zůstat chlapcem a děvčetem. A děti… to jsou ta nejšťastnější stvoření v celém vesmíru.

Vztah BERAN – RAK

Rak dokáže být trochu nervózní a podrážděný, jestliže se musí neustále točit na Beranově kolotoči. Jelikož tělesně-citový metabolismus Luny je citlivější a kolísavější, Berani jsou schopni svým nadměrným marsovským entuziasmem, který plápolá i v mírnějších Ovcích (a mějte na paměti, že Ovce jsou proti Beranům v naprosté menšině), „měsíční jedince“ občas doslova vyčerpat. Následkem toho se odhodlanému a tak trochu lehkomyslnému Beranovi může často zdát, jako by Rak neschvaloval jeho (či její) chování. Co asi tito Raci od nás čekají, láme si hlavu Beran – že zahodíme svoji sebedůvěru a vypěstujeme si nějaký komplex méněcennosti jen proto, abychom je uspokojili?

Nikoli. Toho není třeba. Je sice pravda, že Raci se cítí ve větší pohodě, pokud se impulzivní rytmus Marsu trochu zpomalí, aby více ladil s jejich vlastní, spíše opatrnější chrámovou varhanní hudbou. Rozhodně však Rakovi základní pocit nejistoty nepomůže odstranit Beran, jenž mu v jejich vzájemném vztahu bude neustále dokola opakovat: „Nikdo mne nemá rád. Všichni mne nenávidí.“ Jeden psychologický problém je v takovém spojení či vztahu až moc, tak proč se snažit vytvářet ještě druhý takový?

Velice málo lidí je si vědomo, jak zoufale muži a ženy (i děti) Berani potřebují porozumění, když se jejich impulzivní, bezmyšlenkovité jednání setkává s odmítáním. Mezi těchto málo lidí však patří Raci, kteří jsou sami velice citliví na jakoukoli bolest. I když sami se nad unáhleností Beranů často mračí, zároveň díky své nadměrné vnímavosti cítí, že Berani nejsou vždy tak tvrdí, jak se navenek zdá. Právě díky této citlivé vnímavosti vzniká mezi těmito dvěma slunečními znameními často velice krásný a pevný vztah. Náleží jim vibrační vzorec 4-10, a proto se jejich spojení daleko častěji odehrává na pozadí úspěšné kariéry, obchodního či rodinného vztahu než na pozadí lásky ryze romantické. Kteříkoli dva lidé (či jejich vyšší já) ovlivnění vibracemi 4-10 většinou uspořádávají své záležitosti právě tímto způsobem, a to díky své těžší karmě, kterou je třeba vzájemně sladit a harmonizovat, neboť jen velice málo lidí by si vybralo cestu napětí a konfliktů vzorce 4-10, pokud by měli možnost volby. Samozřejmě se mezi Berany a Raky občas potkáváme i s pravou láskou a šťastným manželstvím, ale častěji jsou tato dvě znamení ve vzájemném vztahu příbuzných či spolupracovníků, jako je vztah šéf-zaměstnanec atd. I ti Berani a Raci, kteří jsou k sobě přitahováni romantickými city, se nejprve většinou potkávají v zaměstnání či v rodinném kruhu, nebo jsou tyto záležitosti vždy zpočátku alespoň nejčastějším tématem jejich konverzace.

Pokud je aspekt Slunce a Luny v jejich horoskopu v harmonii, potom může být tato kombinace z finančního hlediska překvapivě úspěšná a z citového hlediska kompatibilní. Ovšem pokud se v jejich horoskopech vyskytuje mezi světelnými tělesy či Ascendenty aspekt negativní, bude zapotřebí zdolat mnoho strmých svahů a jejich duše budou muset podstoupit mnoho zkoušek stálosti.

Beran rád vyhrává, a potřebuje vyhrávat. Beran též miluje dominantní postavení. Pokud jde o Raka, ten nemá nic proti výhrám či vedoucí roli. Vzpomeňte si, že Rak je základní znamení vůdcovství, a to i přesto, že svou touhu po vedoucí roli skrývá předstíraným nezájmem. Rak je tedy také základní znamení, a jelikož Beranovy rohy jsou stejně tvrdé jako Rakův krunýř, jsme svědky občasných hádek o to, kdo bude v jejich společných hrách plnit úlohu vůdce. Je to zapeklitý problém, protože pokud jsou na scéně dva vůdci, jak rozhodnout, který z nich se má podvolit tomu druhému? (Obzvláště pokud ani jeden z nich to nemá v úmyslu.) Zdá se, že je situace neřešitelná, ale přece zde jedno řešení existuje. Mohou jít jeden vedle druhého, ruku v ruce, aniž by kdokoli z nich byl o krok vpřed či o krok vzad. Říkejme tomu kompromis. A jelikož Rak je schopen smířit se s kompromisem o něco méně bolestněji než Beran, je to obyčejně právě Rak, od něhož nabídka kompromisu přichází. Beran se pak pokusí říci, nebo skutečně řekne velmi nepěkným způsobem něco nepěkného, v čem je až příliš cítit jeho ego, na což potom Rak reaguje se soptícím vztekem či se slzami žalu.

Dobrá, tak nyní již (jak alespoň doufáme) jsou spolu po boku za věncem pro vítěze – na okamžik ve skutečném smíru – ovšem nyní opět na povrch vyplouvají rozdílnosti jejich povah a jejich strategií. Rak totiž postupuje vpřed spíše trhaně, pomocí různých úskoků do stran, a nikdy ne přímočaře jako přímý, otevřený Beran. Přístup Raka k čemukoli je opatrný, obezřetný a nejasný, bez ohledu na to, kolik vtípků vám budou cestou vykládat, aby vás zmátli a vy tak nemohli odhalit jejich techniku. Zatímco Beran se rád okamžitě zbavuje všeho přebytečného a rád má před sebou čistý stůl, Rak se vždy ujistí, aby s vaničkou nevylil i dítě, pokud to tak mohu vyjádřit. Tato metafora samozřejmě není příliš přesná, ale pokud ji použijeme při popisu Berana a Raka, potom je myslím přijatelná, neboť pro charakterizaci těchto dvou natolik rozdílných pozemšťanů (vždyť jeden druhého navzájem považují málem za tvora z jiné planety či galaxie) se skutečně nehodí žádná specifická metafora, analogie ani připodobnění.

Život je pro Berana jedinou obrovskou bitvou a Beran jde do všech překážek hlavou, i kdyby měl, aby se s nimi mohl vůbec potkat, sejít ze své cesty. A pokud žádné překážky nenachází, potom si jich několik vytváří sám, neboť bitva bez zdolávání překážek, to by byla pěkná otrava.

Překážky Berana skutečně přitahují jako magnet, a pokud se Beran na všech frontách setkává pouze se souhlasem, začíná ho to brzy nudit. Pokud druhá osoba odmítá vejít s Beranem v hádku či souboj, Beran je tím buď zmaten, nebo je vzteky bez sebe, neboť je tak připraven o své milované vzrušení. Nicméně Beran okamžitě nabývá na vitalitě, povzbuzován mohutným přísunem adrenalinu, jakmile ve vzduchu cítí jakýkoli odpor. Stačí, aby se někde na vzdáleném obzoru objevil nový konflikt, a Beran okamžitě stojí připraven v celé zbroji, hruď se mu chvěje odvahou i bojovným vzrušením a také touhou po dosažení dalšího vítězství. Na tom ovšem není nic špatného, pokud se Beran jednou za čas zastaví, aby si povšiml, že svět je kromě něj (či ní) plný i jiných lidí, kteří také mají své vlastní pocity. Berani nemají rozhodně v úmyslu šlapat po něčích citech a pocitech, ale jsou tak zaujati svým vlastním cílem, že si zkrátka někdy neuvědomují, že by mohli někomu uškodit (zvláště pokud jde například o vztah Berana k introvertnější Ovci). S výjimkou těch několika málo Beranů s negativně postiženým Sluncem či Marsem by klasický Beran nikdy nikomu vědomě neublížil. Nicméně tak nevědomky činí, a to obzvláště nadměrně citlivým Rakům.

Nyní je vám již jasné, že jedním z problémů vztahu mezi Beranem a Rakem je citlivost vůči bolesti. Berani si tuto svou slabost neuvědomují buď vůbec, nebo jen velice mlhavě, neboť je v naprostém rozporu s jejich představou o vlastní síle. Z toho důvodu, pokud je Beran raněn a pocítí bolest, reaguje (Marsem ovlivněná reakce) buď okamžitým popřením bolesti, nebo obranným vztekem. Rakova zranitelnost je pečlivě skryta, a tak je pro něj typické, že je-li poraněn, stáhne se do svého krunýře a trucuje, nebo je podrážděný. Pokud je rána dostatečně hluboká, potom mohou být tyto reakce doprovázeny ještě přívalem slz. Pokud si tito dva navzájem ublíží, jeden z nich (Rak) se uzavře do své ponuré rozmrzelosti či ukřivděné mlčenlivosti, přerušované jen mrzoutským odsekáváním. Ten druhý (Beran), frustrovaný Rakovou strategií ústupu, nevidí žádnou možnost přímého jednání, které by onu neshodu mezi nimi dokázalo vyřešit. A potom se může začít vztekat a plivat kolem sebe záplavu slov a činů, jejichž následkem se Rak pravděpodobně stahuje ještě více do hloubky svého tichého trucování.

Nyní se skrze astrologickou symboliku na chvíli vraťme k přírodě samé a představme si berana, jak svými rohy naráží na odolný krunýř raka, který se přitom horečnatě zahrabává hlouběji a hlouběji do písku na pobřeží. Na pobřeží? Co dělá vůbec beran na pobřeží, na samém pokraji mysteriózního oceánu? Vždyť je zde zcela mimo oblast svého živlu a stejně špatně by na tom byl i rak, kdyby se snažil překonat skalnaté horské svahy, kde je zase beranův domov. K tomu, aby tato dvě astrologicky natolik odlišná stvořená našla vzájemně přijatelné citové prostředí, je zapotřebí trigonu či konjunkce Slunce a Luny jejich horoskopů nebo obrovskou trpělivost a porozumění ze strany jich obou. A i tehdy, pokud se naučí jeden druhého tolerovat a pomáhat si v růstu, vývoji a v poznávání, i tehdy budou jejich rozdílné povahy zřetelně patrné.

Je sice pravda, že pokud se Raci cítí ublíženi, dokážou dlouhé minuty protrhovat, schovaní v nějakém kumbálu, a za normálních okolností jsou spíše zamlklí a přemýšliví (kromě chvilek, kdy se vás snaží rozveselit svými vtípky), ale rozhodně by je Berani neměli považovat za apatické, snadno ovladatelné a neschopné odporu. I když se Rak překážkám obyčejně nestaví s planoucím mečem Marsovým a raději je zdolává s tichostí, trpělivostí a skrytě, bylo by omylem vidět v nich nějaké chvějící se třasořitky. Oprava: Raci skutečně jsou třasořitky, ale Beran nesmí zapomenout na onen tvrdý krunýř, do kterého se Raci stáhnou, když se zrovna třesou strachy. Není skutečně radno si o něj otloukat kosti. Zatímco Beran přímo a otevřeně útočí, pokud je ohroženo jeho bezpečí, muž či žena Rak se raději co nejnenápadněji nejdříve pokusí najít příčinu a kořen problému a potom se snaží z něj postupně podle tajné strategie a s neuvěřitelnou houževnatostí vymanévrovat. Nikdy bychom neměli přehlížet či podceňovat Rakovu schopnost držet a nepustit, dokud nedostane to, co chce. (To platí pro Raky chlapce i děvčata.)

Beran a Rak mají zcela jiné pohnutky, jiný přístup k životu – a jiné cíle. Ale pokud každý z nich dá něco ze svých schopností tomu druhému, potom je to pro jejich životy velikým obohacením. Je to kombinace Ohně a Vody, a proto jsou si oba vnitřně vědomi, že je ten druhý může zničit. Příliš mnoho Beranova ohně může zcela vysušit jemné city Rakovy, a na druhé straně příliš mnoho Rakovy vody může uhasit nadšené, plápolající naděje Beranovy. Oheň v astrologii představuje optimismus – Voda pak pesimismus. Tyto dva živly jako by zkrátka vůbec nešly dohromady. A přece je jiným výrazem pro pesimismus „opatrnost“, která by rozhodně prospěla Beranům – a optimismus bychom klidně mohli nazývat také „vírou“, které by zase bylo zapotřebí právě Rakům.

Pokud by tedy oba byli ochotni pokusit se rozluštit zprávu, jež se skrývá v srdci toho druhého, kdo by se potom odvážil odhadnout, jak vysoko mohou doletět společné sny Berana a Raka? Snad až k Luně – či k Marsu.

BERAN žena – RAK muž

Stejně jako každá žena narozená v mužském slunečním znamení, která navíc spadá pod vládu mužské planety (v tomto případě Marsu), má i dívka Beran své důvěrné pochybnosti o vlastním ženství. Již od prvních tanečních nebyla příliš svolná s tím, aby ji při tanci vedl partner.

Většina kamarádů, kteří si s ní chtěli dát kolečko valčíku, jen zmateně koukala, neboť jim nebylo umožněno, aby mohli v jejich vztahu udávat rytmus a tempo, a z tohoto důvodu nakonec všichni odešli hledat si jiné děvče, které by bylo ochotné vyhovět jejich představám o vlastní nadřazenosti. Děvče Beran je až příliš otevřené a upřímné na to, aby se snažilo podobat se svým submisivnějším sestrám, narozeným v jiných znameních, nechce předstírat, že jí není proti mysli přenechat veškerou iniciativu muži, a přitom se jen blaženě usmívat s hlavou na jeho rameni.

Po několika srdcervoucích zkušenostech, že upřímnost není vždy nejlepší politikou, pokud jde o milostný vztah, začne mít žena Beran pochopitelné (a oprávněné) trauma a začne pochybovat, zda je jako žena vůbec žádoucí. A poté přichází muž Rak, aby se jí dvořil (ano, dvořil) s úctou a galantností, jako by byl princ z pohádky. A nejen to – on ji dokonce rozesměje, a smích povahu ženy Berana ještě více prozáří, takže je díky němu daleko milejší ke svému okolí. Již od začátku je mu jasné, že ona ho vzrušuje a uchvacuje, a to bez ohledu na to, kdo z nich dřív prochází dveřmi či kdo z nich začíná hovor nebo kdo komu zavolá jako první. A ona? Konečně! Konečně může říkat to, co si skutečně myslí – a on ji i přesto miluje. Není divu, že je to pro ni naprosto opojný prožitek. Je to skutečně poprvé, kdy se cítí, jako by opravdu patřila k opačnému pohlaví.

A když ji navíc utvrdí i v tom, že není zlou čarodějnicí, ale líbeznou Sněhurkou (jak si vždy přála), může to být skutečně nádherný pocit. Ovšem jen na okamžik. Za předpokladu, že mezi světelnými tělesy, Ascendenty a jinými důležitými konstelacemi jejich horoskopu, je skutečně harmonický aspekt, má opravdu dostatečnou naději na to, aby se její sny vyplnily. V opačném případě může Sněhurka brzy zjistit, že žije o samotě v lese s pouze jediným ze sedmi trpaslíků – Bručounem – a stále marně čeká na prince.

Žena Beran nikdy nedosáhne trvalého klidu, dokud nenalezne muže, který by chtěl, aby ho milovala otevřeně a svobodně, který by nevyvolával věčné hašteření o to, kdo dá komu polibek na dobrou noc jako první; dokud nenalezne muže, který by nebyl rozmrzelý, kdykoli ho najde přeruší svým rozradostněným nadšeným brebentěním. Potřebuje muže, který by pochopil, že pokud jí dovolí, aby byla sama sebou, ona ho zahrne takovou obdivnou láskou, kterou on potřebuje ke svému pocitu mužnosti a síly. Ovšem zamumlat na každou její otázky: „Jak si přeješ, drahá“, a přitom se stranou uculovat, to je pouhé pokrytectví, pouhá parodie upřímné nesobecké lásky. Její láska je totiž upřímná, ale pokud je ustavičně omezována malicherným dohadováním o tom, v čem je rozdíl mezi mužskostí a ženskostí, scvrkává se v neklidnou frustraci. Ona ho miluje celým svým srdcem, duší, myslí a celou svou bytostí – je to snad málo? Není to málo. A nemělo by to být málo ani pro chlapce Raka. Ale Raci mají s Berany i jiné neshody.

Obě znamení jsou nadměrně žárlivá. V žárlivosti si však libuje více Rak než Beran, a to je důležité. Pro Raka je žárlivost jednoduše důkazem, jak moc je milován a jak moc ho partnerka potřebuje, a s touto ženou se muži Rakovi dostává podobných důkazů skutečně dostatek – občas i více, než je vůbec schopen unést. I pro ženu Berana může žárlivost někdy znamenat jakýsi pocit citového bezpečí – alespoň občasná žárlivost, ovšem jakmile je jí nadbytek a stává se z ní jakási svazující sobeckost, potom ohrožuje její životní styl – který je svobodný a družný – stejně jako ho může vážně ohrožovat její milenec či partner Rak, jakmile pomine doba dvoření a galantností a jakmile si je jistý, že ona je již pouze jeho. Samozřejmě je také pravda, že jeho povahový račí rys, jenž mu velí „držet a nepustit“, jakmile dojde na lásku, je zároveň známkou sklonu k věrnosti. Ona pak proti tomu dozajista nic nenamítá – vždyť podle jejího názoru je právě věrnost to základní, co lze od pravé lásky očekávat. Teprve když se z jeho věrnosti a lásky postupně stává neodbytnost, teprve potom má pocit uvěznění a teprve potom se brání.

Pro obě z těchto dvou slunečních znamení je charakteristická láska k penězům a touha po slávě a uznání, i když Rak svou ctižádost skrývá přece jen lépe než Beran. Ačkoli mají společný základní cíl: citové bezpečí a finanční úspěch, jejich způsoby, jakými ho chtějí dosáhnout, se zásadně liší – a stejně rozdílné jsou i jejich názory, co udělat s nashromážděnými penězi. (Zatímco ona je chce utratit nebo je uložit a postupně z nich čerpat, on by je rád ušetřil tak, aby jejich hodnota ještě vzrostla.) Neshody mezi nimi přitom mohou nastat ještě před tím, než kdokoli z nich nějakého materiálního úspěchu skutečně dosáhne. Zatímco Beran je optimistický, pozitivní, jistý si vítězstvím, Rak je často pesimistický, negativní a plný strachu z budoucnosti (Rak tomu říká být „rozumně opatrný“) – a pokud oba v něčem potřebují při vzájemné komunikaci tlumočníka, pak je to právě v této oblasti.

Pro Berana je nemožné pochopit, jak může Rak doufat ve vítězství, přestože zároveň očekává porážku. Pokud chce Skopec skutečně pochopit tento račí přístup k životu, dokonale mu ho vysvětluje výrok fyzika a filozofa Jeana Baptisty Baudina: „Snažit se získat majetek a zároveň být připraven na chudobu, neustále pochybovat o svých schopnostech, abychom nakonec docílili toho, po čem toužíme, to je jako dosáhnout východu tím, že cestujeme na západ.“ Stačí se podívat do encyklopedie Kdo je kdo v průmyslu a obchodu a přesvědčíme se, že mezi významnými osobnostmi tohoto odvětví je nejčastějším datem narození právě červenec (společně s Býky a Kozorohy) – neboť Rak má něco, co dokonale nahrazuje Beranův optimismus a odvahu – vytrvalost a tvrdý, houževnatý krunýř.

Pokoušet se toto vše vysvětlit ženě Beranovi však nemá velký smysl, protože ona je velice dobře obeznámena s tím, co je to „odhodlání“, ale zato nepříliš dobře rozumí slovu „vytrvalost“, neboť je v zásadním rozporu s jejím nejvýraznějším povahovým rysem – netrpělivostí. Vytrvalost totiž předpokládá ochotu čekat, a žena Beran odmítá čekat na cokoli, ať již jde o autobus, o zelenou na semaforu, o příchod jejího manžela z práce domů, pokud je již vdanou ženou. Stačí jen pětiminutové zpoždění a ona už roztáčí telefony, volá s panickou hrůzou na policii nebo alespoň nervózně popochází po pokoji a je připravena vrhnout se na něj s výčitkami, jakmile se objeví ve dveřích. Obecný přístup jejího partnera či manžela Raka ke ctižádosti a úspěchu, ať již má co dělat s trpělivostí či ne, je pro ni nepochopitelný. Ona věří v jednoduchost, v to, že lidé se mají postavit ke svému cíli čelem a jít za ním přímo – a ona také skutečně jde přímo na východ. Jak může ten blázen čekat, že se dostane do New Yorku, když jede směrem na Kalifornii? Jasně, svět je kulatý, takže se tam tudy možná doopravdy jednou dostane, ale tímto směrem to bude trvat mnohem déle.

Toto dilema může vyústit v několik možných závěrů. Buď ji přestane bavit jeho rozmrzelost a rozhodne se, že pokud nechce, aby se v jeho „vodním“ račím pesimismu utopily poslední zbytky jejích „ohnivých“ ambicí, musí se s ním rozejít, nebo se ho bude snažit rozveselit a zbavit ho jeho periodicky se opakujících melancholických nálad pomocí své mocné marsovské víry. Bude jeho ducha povznášet svou odvahou a temperamentem – jako by mu stále připomínala ono staré přísloví, že pokaždé, když ovce zamečí, přijde o sousto sena. Na druhé straně on se může bránit jejím impulzivním emocím a marnotratnosti, může se před ní zavírat o samotě se svou sbírkou známek či může vyrážet z domova na dlouhé výlety se svými starými rybářskými pruty – nebo se ji také může s něžností a trpělivostí snažit učit, že opatrnost je někdy užitečná, a že pokud člověk místo nějakého impulzivního rozhodování počítá raději nejdříve do deseti, má to tu výhodu, že konečný výsledek není nikdy nula.

Jinou nepříjemností mezi nimi může být sklon tohoto muže k tajnůstkářství. Žena Beran totiž není zdaleka tak příznivě nakloněna představě mlčenlivé sfingy jako on, takže jakmile jí on odmítá povědět, na co například zrovna myslí, ona si okamžitě začne představovat ty nejfantastičtější věci a své mučivé představy vystupňuje až do hotové marsovské hysterie. On potom brzy zjistí (doufejme), že bude mít daleko větší klid, když jí vždy raději poví pravdu a když s ní bude mluvit „na rovinu“. Pokud si bude dál hrát na tajnůstkáře, ona bude po jeho tajemství chvíli marně slídit, dokud neuvidí, že to nemá smysl a že to celé nestojí za námahu – a potom ho pravděpodobně opustí. Zničehonic. Bez většího či vůbec žádného varování. Vzpomeňte si, že Beran zbytečně neztrácí čas s řešením situace, kterou předtím analyzoval jako neřešitelnou. Pak jejic h vztah obyčejně končívá tak, že on dál skrývá pod pokličkou své tajnosti, ona ujíždí pryč a v hlavě jí přitom zní verše Edny St. Vincent Millayové: „Díky bohu, svět je veliký, já uháním z domova v dál – a v Camelotu zapomenu na muže, jehož jsem milovala v Římě.“ Tehdy muži zbudou jen oči pro pláč.

Potom je tu také maminka. Pokud je jeho matka ještě naživu, potom v ní dívka Beran může shledávat ostrou konkurenci, co se týče udržování jeho lásky a pozornosti. Možná se to neprojeví v prvních chvílích jejich vztahu, ale rozhodně se tomuto soupeření nevyhne navždy. A pokud je jeho zbožňovaná matka již v nebi, potom mohou skrze třpytivé sklíčko jeho vzpomínek všechny matčiny vlastnosti dosahovat téměř dokonalosti. Jeho maminka si nikdy neškrobila sukni, nikdy nepekla placaté koláče, nikdy nezpívala falešně, nikdy zbytečně neutrácela a nikdy se nerozčilovala. Nikdy. Ani jedinkrát. Jeho matka vždy ukládala stranou drobné, sama si na sebe šila, a to jí ještě dodávalo na kráse, sama si navlékala korále, líčila se jen velmi střídmě a vždy věděla, co říct, aby ho rozveselila, když byl smutný. Vždy. Je podivuhodné, že v jistém smyslu může tato „věc s maminkou“ fungovat k jejich oboustrannému prospěchu. Takovýto nedostižný ženský vzor je totiž obrovskou výzvou, a dívka Beran přece nikdy neodolá žádné výzvě! Může se pak stát stejně dokonalou, jakou je – či byla – jeho matka, jen proto, aby dokázala, že Berana nikdo v ničem neporazí.

Také v jejich sexuálním životě je zapotřebí jistých regulací. Když je jejich láska ještě docela čerstvá, díky jeho něžnému přístupu k jejím touhám a potřebám se dívka Beran cítí středem pozornosti, a tudíž citově bezpečná. (Oba mají neuvěřitelně silnou potřebu citového bezpečí.) Zpočátku je muž Rak skutečně pohádkovým milencem. Rak dokáže mít úžasnou představivost, být stejně obratný a bystrý v posteli jako v bance. Je hluboce uchvácen její otevřeností a absencí jakýchkoli předsudků v oblasti sexu. Bez ohledu na své minulé zkušenosti si dívka Beran do svého přístupu k milování vždy nově přináší jakousi čistou nevinnost – navíc, když miluje, miluje divoce a vášnivě a skutečně se s naprostou upřímností nabízí celá, což zase jemu napomáhá k pocitu citového bezpečí. Ovšem je možné, že po několika dnech, během nichž se on bude chovat mrzutě a bude odmítat její láskyplné návrhy, ona na prvotní nadšení jejich vztahu a jejich vzájemnou fyzickou přitažlivost zapomene. Na její erotický entuziasmus má totiž velice špatný vliv to, co vypadá jako odmítání (i když to ve skutečnosti odmítání není). Je to zkrátka záležitost Luny. V takových chvílích udělá žena nejlépe, když prostě počká, až se Luna změní, a když nebude jeho emoce příliš dráždit. Během těchto dočasných měsíčních fází, které mohou čas od času zatemnit jejich štěstí, by se měla vyvarovat především vlastního vzteku a rozhodně by neměla říkat věci, které by ho mohly ranit a kterých by později mohla litovat. V takovém případě se muž Rak stahuje hluboko do svého krunýře, kde zůstává dlouho ukrytý, neboť tito muži jsou velice citliví – přes veškeré vtípky, kterých jsou na toto téma schopni. Sexuálně zabarvená „bolest“ v něm může na velice dlouhé období vyvolat melancholickou pasivitu. Nebo ještě hůře – může začít hledat útěchu ve vábivé písni alkoholové Sirény.

Na straně jedné v tomto vztahu dokáže být Rak velice zábavný a dokáže si dělat obrovskou psinu i z věcí naprosto seriózních. Jeho nádherná citlivost, ochranná péče a džentlmenství dokáže v dámě Beranovi probudit skutečně ryzí ženství. Bude ve skrytu duše pyšný na její odvážnou mysl a bystrého ducha, i když bude třeba remcat nad její nezralostí, ovšem bude na ní stále závislejší a její citová podpora v dobách, kdy v něm Luna čas od času probudí staré hrůzy z dětství, mu bude skutečně výraznou pomocí. Na straně druhé ho ona možná bude mít za příliš mrzoutského, podrážděného a úzkostlivého, zatímco on bude přesvědčen, že ona se o sebe nedokáže sama postarat. Rak může čas od času utápět své zklamání v alkoholu, jenž je pro vodní znamení vždy skutečným nebezpečím – zatímco ona zase čas od času nemusí zvládnout svou výbušnou povahu a bolest, kterou takto způsobí, je potom třeba léčit až příliš dlouho.

Muž Rak se za své city nestydí – miluje hudbu, umění a poezii, a když je jeho srdce pohnuto, potom se mu do očí vkrádají slzy – zatímco žena Beran je ženou, která sama vyžaduje velký kus něhy, láskyplné péče, neboť ona je bez ohledu na svůj věk z citového hlediska malým dítětem. Pokud dokážou zkřížit temperament Berana s houževnatostí Raka, potom jsou spolu schopni dosáhnout hotových zázraků. Slunce v jejich horoskopech jsou v kvadratuře, a tak jejich vztah vyžaduje skutečně mnoho trpělivosti a mnoho lásky. Ale není trpělivosti a lásky zapotřebí všem?

BERAN muž – RAK žena

Muže Berana to k dívce Raku ze začátku velice silně přitahuje díky její zdánlivě půvabné bezbrannosti a ženskosti. (Všimněte si, že říkám „zdánlivé“ bezbrannosti – vrátíme se k tomu později. Co se týče jejího půvabu a ženskosti, o těch nemůže být za žádných okolností pochyb.) Jako by prostě potřebovala jeho mužné rameno, na němž by se mohla vyplakat, jeho silnou citovou oporu.

Když „měsíční panna“ dá muži Beranovi na srozuměnou svou lichotivou přízeň, bere to on jako důkaz toho, v co vždy věřil – že mu žádná žena neodolá. Ona pro něj vaří, rodí mu děti, směje se jeho vtipům, sama občas nějaké přidá, a vůbec – díky ní je jeho život dlouhou, sladce konejšivou a poklidnou písní s veselým textem. Ovšem hudba, kterou slyší, může být velice dobře také předehrou ke stále sílícímu dusivému pocitu. Pokud se jen trochu zabýváte astrologií, zřejmě vás hned napadne, že Berani nemají rádi, když je něco či někdo dusí – ať již je to cizí autorita, omezení jakéhokoli druhu, ba dokonce láska. Být dušen pozorností je sice příjemné, ale muž Beran to přijímá jen do jisté míry, aby neztratil vlastní svobodu. Z tohoto hlediska je pravda, že nikdo nedokáže připravit muže o jeho svobodu tak bezbolestně a příjemně jako právě dívka Rak. Pokud je dívka Rak dostatečně rafinovaná, a většina „měsíčních panen“ takové skutečně jsou, potom může být pro muže Berana výlet na jejím létajícím koberci opravdu vzrušujícím zážitkem (za jejími dovednostmi hospodyňky se skrývá hluboce zakořeněná touha po cestování). Nicméně pokud Rak vykazuje známky nějaké přílišné přilnavosti, muž Beran je schopen z koberce okamžitě seskočit, a to i bez padáku, pokud je potřeba.

K její ženské bezbrannosti a zranitelnosti: Muž dříve či později zjistí, že je to do jisté míry pouze klam – možná například v den, kdy ona založí vlastní banku, vymaluje dům přítelkyni, ohlásí svou kandidaturu do Kongresu či zachrání život malého dítěte topícího se v rozbouřeném oceánu. Rak je totiž základní znamení, a tyto ženy jsou kromě své „měsíční zranitelnosti“ obdařeny překvapivou odolností a houževnatostí. Muž je nejprve šokován, ale posléze ji začne obdivovat, neboť muž Beran se obdivuje jakékoli síle, a ona je daleko silnější, než kolik mohou naznačovat její bázlivé slzy ve chvílích, kdy on urazí její city (k čemuž může docházet velice často). Díky její síle ji muž začne možná milovat ještě více, neboť on potřebuje ženu, která s ním občas dokáže doslova bojovat.

Ovšem nádherný láskyplný koncert těchto dvou slunečních znamení může být narušen nepříjemností, jakou jsou peníze. Ona má totiž příslovečný sklon k jejich hromadění, možná až do té míry, že by si jimi nejraději vytapetovala ložnici, kuchyň a dětský pokoj (její tři nejoblíbenější místnosti). Pro ni je finanční zabezpečení synonymem citového bezpečí. Mezi těmito dvěma věcmi nečiní rozdíl. On také miluje peníze a dokáže si představit tisíce způsobů, jak je použít, ale schovávání bankovek v rezavém kufru na půdě či v bance a jejich šetření na horší časy mezi ně rozhodně nepatří. Beran je toho názoru, že peníze jsou tu proto, aby se utrácely. Jeho motto zní: „Za peníze si štěstí nekoupíš.“ Dokud jsou oba zamilovaní a šťastní, kdo by se staral o peníze? Budete se možná divit, ale žena Rak se o ně stará vždy, neboť jejím mottem je: „Za štěstí si peníze nekoupíš.“ Muž Beran, který má v úmyslu zasnoubit se s dívkou Rakem, by se měl nad tímto mottem zamyslet. Nemusí s ním souhlasit, stačí, když se nad ním zamyslí.

Nebude trvat dlouho a on prohlédne její náladovost. Samozřejmě, on sám je náladový také, ale to je něco docela jiného a je to pochopitelné. U Beranů je vše jiné a pochopitelné, a též ospravedlnitelné a omluvitelné, pokud ty věci činí oni sami. (Pamatujte, že Beran je roztomilým, ovšem naprosto egoistickým symbolickým kojencem zvěrokruhu.) Její náladovost tedy považuje přirozeně za nevhodnou, obzvlášť když jsou její špatné nálady vždy delší a nepříjemnější než ty jeho, to musí přece každý na první pohled vidět. Někdy se muži Beranovi podaří díky bezmeznému optimismu rozveselit dívku Raka a vyvést ji z periodické měsíční melancholie. Následkem toho se on cítí silný a mužný a jí se na druhé straně dostává oné citové rovnováhy, kterou tolik potřebuje. Je tu však nebezpečí, že on nakonec zaujme ke kolísavé sklíčenosti, kterou nedokáže pochopit, negativní postoj. Kvůli neodbytné ženině sklíčenosti přestane věřit v moc svých marsovských zázraků, o nichž byl přesvědčen, že dokážou od základu změnit vesmír, který spolu mají sdílet. Než by se měl s tak otřesnou myšlenkou smířit, raději se rozejde se svou družkou. Většinou však od ní neodchází příliš daleko, neboť ona je ženou, ke které je velice příjemné se vracet, a kdo jiný by ve společném teploučkém hnízdečku hýčkal jeho ego tak něžnými levandulovými koupeli a s takovou upřímností jako právě ona? Je něžná, má zároveň i smysl pro humor a vždy je schopná vytáhnout ho z děr, do kterých často padá přímo po hlavě. Kromě toho peče báječné borůvkové koláče – a navíc jsou k sobě poutáni také přitažlivostí sexuální. Sice nemusí být taková, jaká je k sobě navzájem poutala na samém začátku, neboť jejich počáteční zájem vycházel z něčeho jiného… ale po chvíli se tato vazba vyvine ve skutečně velice pozitivní a podstatný aspekt jejich vztahu.

Její měsíční představivost je jiskrou, která dokáže zažehnout jeho marsovskou sexualitu, a na druhé straně jeho milování, plné nadšení a idealismu, ji dokáže vytáhnout ven z temnoty ostýchavé (či úzkoprsé) ulity na světlo, v němž dojde její skrytá vášeň nádherného naplnění. Beranův přístup k sexu je plný laskavých doteků, které si mohou najít cestu k oné části její povahy, jež se ostýchavě skrývá za bláznivým smíchem „měsíční panenky“, a to až do chvíle, kdy ji za ním objeví muž, který je tím pravým. Ovšem naneštěstí vrozený smysl Raka pro praktičnost brzy napoví této ženě, že „muž nemůže žít jen z hyacintů, nýbrž potřebuje chléb“. (Raci mají tu vlastnost, že občas různé banálnosti splétají do sebe a komolí je tak, že je potom zdůrazněna jejich negativní stránka, zatímco ta pozitivní je potlačena.) K tomu dochází právě při skutečných třenicích ohledně financí, kdy ona například zmíní peníze uprostřed romantické chvilky, kdy se oba chystají splynout v „jediný celek“. V takovém případě je sexuální blízkost okamžitě vystřídána výbuchem negativních citů.

Jakýkoli vztah mezi Rakem a Beranem je obyčejně doprovázen běžným hašteřením o peníze – jak je získat či jak s nimi naložit. Zatímco on je marnotratný, ona je šetrná. Žena Rak je obyčejně velice šetrná, ovšem až na chvíle, kdy se dostává do svých nálad ovlivněných Lunou – to potom utrácí za běžné ženské marnivosti, aby poněkud povzbudila své skleslé ego. Nicméně většinu ostatního času se s penězi loučí jen velice nerada, pokud to máme vyjádřit mírně.

Podaří-li se jim prostřednictvím vzájemných kompromisů překonat tuto citlivou „peněžní“ záležitost, potom jsou Rak a Beran schopni vybudovat ze svých společných snů skutečně pevnou stavbu, zvláště pokud je jeho Slunce a její Luna vzájemně v trigonu, sextilu či konjunkci, nebo naopak.

Možná že on nebude s to pochopit křehkost jejích citových potřeb a bude naprosto zmaten jejími proměnlivými náladami. Porozumění zkrátka nepatří mezi Beranovy silné stránky, a kvůli tomu se Beran může ocitnout v tlaku velice silného dilematu. Co jen mohl dělat špatně? Kde udělal chybu? (Nikde. Říkám vám znovu, že je to Lunou.) Jen před několika okamžiky poskakovala jako šťastný ptáček a vesele si prozpěvovala – a nyní? Jenom slzy. Co se stalo? Může to být úplňkem. Nebo urazil její city něčím, co řekl, a ani si to neuvědomil? Možná že si nevšiml jejích nových šatů nebo jí zapomněl říci, jak chutný byl její zeleninový nákyp. Již od raného dětství má tato dívka největší hrůzu právě z toho, že ji nikdo nemiluje, a on ji musí s něhou naučit tomu, že nejlepší způsob, jak získávat lásku, je lásku dávat. (Nebude to lehké, protože témuž se musí naučit i on sám.) Muž Beran by měl mít na paměti, že způsob, jak učinit „měsíční panenku“ navždy šťastnou, je neustále ji ujišťovat, že se jí dostává dostatku lásky, dostatku potravy a dostatku peněz. Není hrabivá, ona jen touží po zajištění a bezpečí, a to není totéž. Ještě na něco jsem zapomněla. Je typickou měsíční dámou, a tedy si k jejich vztahu přičtěte kupu dětí – nebo alespoň pár.

Beranovo otcovství je téměř vždy poznamenané nadšením, a tuto jeho vlastnost žena Rak oceňuje. Ovšem jakmile jejich ratolesti dostatečně vyrostou, mohou se začít lišit jejich názory na výchovu dětí. Zatímco on je přesvědčen, že je třeba děti učit nezávislosti, a přestože jinak je panovačný a klade na ně velké nároky, nechává jim zároveň dostatek prostoru k vlastnímu vývoji, ona své mateřství bere vážně, velice vážně. Snaží se podrobně dohlížet na to, co jedí, na to, jak se oblékají, až přehnaně se zajímá o jejich první lásky, o jejich školní prospěch a zdraví. Ona své děti starostlivě krmí hrachovou polévkou, hladí je po vláskách, mazlí se s nimi, utěšuje a hlídá – a to vše je samozřejmě doprovázeno přívětivým domlouváním. Máma přece ví nejlépe, co je dobré, co je třeba jíst, co si vzít na sebe, kdo si naši lásku zaslouží či nezaslouží a koho bychom si měli vzít. On ji kvůli tomu může začít obviňovat z potlačování osobnosti dětí, zatímco ona mu může potom vytýkat, že je na děti příkrý a že je k nim lhostejný. Potomci se v takové situaci občas mohou cítit jako mezi dvěma betonovými zdmi, které se je snaží rozdrtit. Pokud oba rodiče v otázce výchovy svých dětí nejsou schopni kompromisu, potom dochází k nenapravitelnému krachu tohoto vztahu.