NEJVĚTŠÍ UTAJOVANÉ ZÁHADY SVĚTA

ARCHÍVY SE POMALU OTEVÍRAJÍ A ŠOKUJÍ

JOHANN SCHNEIDER

Splendidum družstvo

Vražné, Hynčice

1. el. vydání

978-80-907844-0-6 (ePub)

978-80-907844-1-3 (PDF)

978-80-907844-2-0 (MOBI)

Obsah

- Největší utajované záhady světa

Johann Schneider

- Úvod

- 1. UFO pomohlo vyhrát největší tankovou bitvu historie u Kurska

- 2. Kletba faraonů nebo záměrné odstranění svědků?

- 3. Exploze v jaderné elektrárně Fukušima: UFO rozehnalo radiační mračna

- 4. Zemřel Jurij Gagarin v blázinci nebo ho uneslo UFO? Pravda je mnohem šokující

- 5. Kdo zabil Schneidera? Bývalého vládního stavebního inženýra, který byl zapojen do budování tajných podzemních vojenských základen v USA

- 6. Záhadné zmizení celých skupin lidí a vesnic

- 7. Hitler, andělská kráska a UFO

- 8. UFO napadlo ruské vojáky a přeměnilo je v kámen

Největší utajované záhady světa

Johann Schneider

Úvod

Oddělení pravdy od fikce, rozpoznávání dezinformací určených k „řízenému odklonu“ je nyní téměř nemožné. Takže věřit či nevěřit v pravdu odtajněných tajemství a tajemství archivů nejen KGB je osobní právo každého.

Navíc vlna odtajnění, která začala v letech 1991-1992 příkladně v Rusku, rychle začala klesat a nyní zveřejňování údajů probíhá téměř nepostřehnutelným tempem.

Přesto jsou k dispozici informace, které berou dech, lépe řečeno šokují.

Máte jedinečnou příležitost ochutnat pamlsky z tajné kuchyně světových vlád – nechybí argumenty očitých svědků a milovníků konspiračních teorií.

Není-li jinak uvedeno, materiály včetně fotek jsou z volně dostupných převážně zahraničních zdrojů

1

UFO pomohlo vyhrát největší tankovou bitvu historie u Kurska

Jak víte, k jedné z klíčových událostí Velké vlastenecké války – v bitvě u Kurska – došlo před necelými 80 lety. Ale jen málo lidí ví o epizodě, která se udála 26. srpna 1943. Podle očitých svědků se uprostřed bitvy objevil nad frontovou linií neidentifikovaný létající objekt, který zničil celý sloup německých tanků tzv. „tygrů“.

Zde je výňatek z dopisu bývalého velitele čety, nadporučíka Gennadija Zhalaginova, předsedovi Komise pro Anomalus Phenomena, profesorovi Moskevského leteckého institutu, Felixu Siegel: “26. srpna 1943, na úseku Kursk Bulge v předním sektoru – Romanovka, Třetí farma, Polyana a Khomutovka – jsem zpozoroval vzácný úkaz. Dělostřelecká příprava začala po 40 minutách možná později, když naše baterie vystřelila do hlubin obrany nepřítele. Opustil jsem pozorovací stanoviště a po prohlídce německé frontové čáry jsem spatřil na nebi podivný objekt, pohyboval se velmi vysokou rychlostí v jihozápadním směru a brzy zmizel ze zorného pole. Barva objektu vpředu a vzadu byla modro-tmavá, v polovině přecházela do světle oranžové … “

Obecně je s Velkou vlasteneckou válkou spojeno mnoho neobvyklých jevů. Údajně v předvečer války na jednom místě lidé viděli obraz plačící Matky Boží. A během kurské bitvy se zjevila i ruským vojákům a ukazovala rukou na západ, jako by předpovídala vítězství nad nepřítelem.

Jak vyplývá ze zprávy sestavené kontrarozvědky, UFO vyslalo paprsek směrem ke sloupu fašistických tanků. Přední „tygři“ zastavili motory a zastavili se. Za nějakou dobu se tanky daly zase do pohybu, ale začaly hořet. Ze strany sovětských vojsk v této době k žádným výstřelům nedošlo. Mimochodem, v archivech SMERSH byla zachována kresba jednoho z očitých svědků, která zobrazuje dělostřeleckou baterii a „talíř“ visící na obloze.

V oné době nikoho nenapadlo, že by „létající talíře“ mohly být mimozemského původu, jak se to v naší době zvažuje. Účastníci bitvy o Kursk byli přesvědčeni, že se jedná o novou tajnou zbraň cizí moci. Nejprve byla připsána nacistům. Ale to nedávalo logiku. Proč by neznámý objekt zaútočil na své vlastní lidi? Němečtí vědci samozřejmě nemohli vytvořit „létající talíře,“ na takové vysoké technické úrovni.  Podle jiné verze patřilo tajemné letadlo Američanům. Neexistují však žádné informace potvrzující tuto skutečnost.

2

Kletba faraonů nebo záměrné odstranění svědků?

Objev hrobky faraona Tutanchamona byl jedním z nejdůležitějších objevů v archeologii, ale následné události přinutily světový tisk, aby posunul svou pozornost od vědy k mystice.

Čtvrtého listopadu 1922 archeolog Howard Carter a jeho tým objevili hrobku faraona téměř nedotčenou rabovači v egyptském údolí králů. Vzrušený Carter okamžitě telegraficky informoval o mimořádném objevu lorda Carnarvona, největšího sběratele egyptských starožitností a majitele koncese na práva na hloubení. Britského aristokrata, který snil o návštěvě nedotčené hrobky, nenapadlo ani ve snu, že se z objevu bude radovat velmi krátkou dobu.

Měsíc po otevření pohřební komory zemřel lord Carnarvon za zvláštních okolností. Jeho smrt navíc provázely podivné událostí. Po celé Káhiře se elektřina náhle vypnula a nebylo možné zjistit příčinu přerušení. A v domě Howarda Cartera kobra (symbol faraonů) snědla jeho kanára, kterého si koupil v egyptském bazaru několik dní před nalezením hrobky. Prodejce ho totiž ujistil, že mu tento pták přinese štěstí.

Na, co lord Carnarvon zemřel?

Kousl ho do tváře komár. Streptokok se dostal do rány, což vedlo k těžkému erysipelu. Nemoc způsobila komplikaci ve formě pneumonie, a pak jeden po druhém začaly selhat další orgány. Po dvou týdnech utrpení lord Carnarvon zemřel ve věku 56 let.

Ze tří lidí, kteří poprvé vstoupili do hrobky, zemřel pouze lord Carnarvon. Šéf expedice Carter zemřel až v roce 1939 – ve věku 64 let.   Carnarvona Evelyna, která s nimi přišla, přežila do roku 1980 a zemřela ve věku 79 let.

Carterův nejbližší spojenec a asistent, Arthur Challendor, který za nimi šel do hrobky, zemřel v roce 1936 ve věku 61 let.

O měsíc později po lordu Carnarvonovi ve Francii zemřel na zápal plic milionář a železniční magnát George Gould, který se vrátil z Egypta, a taktéž navštívil hrobku faraona.

Umírali další lidé, kteří měli spojitost s  Tutanchamovou hrobkou:

- V červenci téhož roku byl v Londýně zastřelen v Londýně člen královské rodiny, princ Ali Bey.

- O dva měsíce později, nevlastní bratr Lord Carnarvon Aubrey Herbert – zemřel na otravu krve.

- Na začátku ledna 1924 radiologista Archibald Douglas-Reid, který zkoumal Tutanchamonovu mumii, zemřel prý na účinky neustálého záření z hrobu.

- Na konci téhož roku byl v Káhiře zastřelen generální guvernér anglo-egyptského Súdánu Lee Stack.

- V dubnu 1928 zemřel egyptolog Arthur Mays, jeden z klíčových členů expedice Carter.

- O měsíc později zemřel druhý nevlastní bratr lorda Carnarvona Mervyn Herbert.

- V listopadu 1929 byl v posteli uškrcen osobní sekretář Cartera kapitán Richard Bethell a o dva měsíce později jeho otec vyskočil z okna na sedmém patře bez zjevného důvodu.

Kletbu faraonů si údajně vymyslel anglický egyptolog a novinář Arthur Weigall, kterého naštval lord Carnarvon. Ten mu prý odmítl dát výlučná práva do jeho novin na informace o vykopávkách a předal je Timesům. Weigall si chtěl přesto přijít na své, a tak po smrti Carnarvona rozvinul teorii o prokletí faraonů – využil svých vynikajících znalostí o egyptské historii a kultuře. Udělal to tak obratně, že brzy o příběhy o prokletí začaly být u čtenářů oblíbenější a vyhledávanější než zprávy o vědeckých objevech v hrobce.

Tento výčet záhadných úmrtí nekončí. Přes veškeré úsilí skeptiků je legenda o prokletí faraonů naživu a je již dlouho nedílnou součástí moderní popkultury.

„Existuje opodstatněné podezření, domněnka nebo řekněme hypotéza, že celý ten příběh spojený s Tutanchamovou hrobkou byl vymyšlený samotným Carterem samozřejmě s účastí egyptské vlády. Proč si nikdo nedal tu práci, aby pečlivě prozkoumal zvláštní okolnosti, které provázely hledání a vykopávky Tutanchamovy hrobky? Jejich analýza by nám dovolila nejen odhalit pozadí kletby faraonů, ale také pojmout podezření, že máme, co dočinění s největším archeologickým podvrhem. Je tady fakt, že Tutanchamova hrobka byla jediná, která nebyla vyrabovaná, i když v ní vykrádači byli,“ dovídáme se z dokumentu ´Země, Území záhad´.´

Navíc je zarážející – dlouhá doba vykopávek, téměř pět let. A co zasvěcené udivuje nejvíce je chování Cartera. V roce 1917 v Údolí králů, kopal na místě, kde se nacházel vchod do Tutanchamova hrobu … pojednou z tohoto místa odešel, jakoby nic nenašel a odjel provádět vykopávky někde jinde. V roce 1922 se náhle vrací na místo, které před pěti léty pečlivě prozkoumal a ejhle narazí na úžasný objev. Milovníci konspiračních teorii tvrdí, že šlo o hrobku nějakého velmože, ze které Carter udělal Tutanchamovou hrobku.

Proč by to dělal?

Za prvé: stane se v dějinách archeologie egyptologem číslo jedna.

Za druhé: vydělá ohromné peníze na nalezených pokladech. Větší část, po předchozí domluvě předá egyptské vládě, která bude financovat celý podvod a poklady rozprodá do nejprestižnějších muzeích po celém světě. Což Egyptu přinese ohromný zisk a do Údolí králů přiláká miliony turistů. Je dosti možné, že zde měla své zájmy i anglická vláda, která spolupracovala s egyptskou vládou prostřednictvím Cartera. Všichni tři z tohoto projektu získali ohromné finanční výhody.

Důkazem těchto slov je skutečnost, že si Carter, coby objevitel Tutanchamova hrobu, žil spokojeně dalších čtrnáct let bez výčitek toho, jak ostatní kolem něho ve spojení s vykopávkami umírají, přestože si některých lidí vážil jako velkých odborníků.

Shrňme podivnosti týkajících se Tutanchamova hrobu do několika bodů:

- Před Carterem jméno Tutanchamon nebylo známé a nenajdete ho ani v žádném seznamu králů.

- Konečné otevření nevelkého hrobu se protáhlo na pět let, což je unikátní případ, který nemá ve světě obdoby.

- “Tento objev přidal trochu k našim znalostem o tomto historickém období. Pro filology však byla hrobka zklamáním, neboť se v ní nenašly žádné nové (písemné) důkazy. O samotném Tutanchamonovi nevíme nic, kromě toho, že zdědil trůn po smrti svého otčíma Achnatona a že vládl jen pár let a zemřel v mladém věku“, tato slova pronesl významný britský egyptolog a filolog Alan Gardiner.

- 80 % artefaktů z hrobky nemá k Tutanchanovi žádný vztah.

- Samotný sarkofág vyrobený z 1140 kilogramů čistého zlata, v níž byla mumie se zlatou maskou, byl podle všeho určen – ženě!

- Britský archeolog Nicholas Reevse poukázal na další podivné věci: „Našli jsme důkazy svědčící o změněnápisů na kartuších rakví a dalších předmětech. Na vnější schráně Tutanchamona pak je překvapivě obličej velmi podobný tváři Achnatona na jeho obrovské soše v Karnaku a nikoli často publikovaným půvabným tvářím z vnitřních schrán mumie Tutanchamona.“

- Střední rakev sarkofágu je vyzdobena kresbami typickými pro ženskou rakev!

- A, co je i úsměvné. Na faraonově pokrývce hlavy jsou ženské atributy bohyně-matky (kobra a sup) – takovou symboliku nespatříte na žádném jiném faraonovi.

- V hrobkách faraonů bývaly vždy uloženy papyry s důležitými informacemi o pohřbeném králi a jeho době. Tady se žádné papyry nenašly. A těžko se dá předpokládat, že vykrádači hrobů sebrali papyry a zlatý sarkofág je nezajímal.

- Na vnitřní straně masky byl tenký šev. Někdo obraz tváře dodatečně připevnil k čelence masky –  byl k masce připájen. Další nesmyl! Egypťané v oné době nepoužívali pájku, ale čepy.

- Tutanchamona hrobka má plochu 109.83 m2 a objem – 277.01 m3. Její nedokonalost bije do oči s porovnáním hrobů ostatních panovníků starého Egypta stejného období.

- Plíseň v hrobce Tutanchamona se taky nikde jinde neobjevuje. První o této nezvyklé plísni se dovídáme samozřejmě od Howarda Cartera:  “Zárodky byly zaneseny spolu s barvou”.

Vědci odlišnosti zahrnuli do těchto bodů: