Záhadné úmrtí nejslavnější zlatokopky světa

Joe Garcia

Splendidum družstvo

Vražné, Hynčice

Záhadné úmrtí nejslavnější zlatokopky světa
Copyright © Joe Garcia, 2020
Czech Edition © Splendidum družstvo
Vražné, Hynčice, 2021
První el. Vydání
ISBN 978-80-7681-054-9 (EPUB)
ISBN 978-80-7681-055-6 (MOBI)
ISBN 978-80-7681-056-3 (PDF)

1

Prolog

Autor si prostudoval dostupný materiál o životě a smrti Anny Nicole Smith a stejným způsobem jako je hraný film, který využívá prvky typické pro dokumentární film, napsal tuto knihu.

Další díly …

Houston, Texas 1980

Vicki konečně sehnala plakát Marilyn Monroe a ve svém skromném pokojíčku si ho pověsila nad postel. Zamilovaně se na Marilyn dívala, a poté začala zpívat svou nejoblíbenější písničku, kterou herečka zpívala ve filmu Some Like It Hot /Někdo to rád horké/. Jako mikrofon použila starou kuželku válející se pod její postelí. Zavřela oči, přiložila kuželku k ústům a začala pět …

„I got a fever

An inflammation

That’s what I got

You turn the heat on me

Some like it hotLook what you started

A conflagration

Baby, that’s what

Don’t let the flame go out

Some like it hotOh baby, I’m from that old school

I’ll play it real cool

But when you kissed me

I lit up

like a four alarm fire

Call out the engine

Ring up the station

I’m on the spot

Love burns you up the most

Like it or not

But baby, I like it hot…“

Najednou za sebou uslyší potlesk. Polekaně se otočí, ale naštěstí tam tleskala její stejně stará, nejlepší přítelkyně Joe Mclemore.

„Bože, ty jsi mě polekala.“

„Vicki, nic ve zlém, ale bylo to trochu falešně.“

„No a co!“

„A kde si sehnala ten plakát?“

Vicki se začervenala a Joe se už raději neptala.

„Je to moje máma,“ hladila Vicki plakát.

„Ty s tou povídačkou nepřestaneš? Divím se, že to vykládáš i ve škole. Jsi všem pro blázny, a pak se divíš, že tě šikanují.“

„Je to moje máma a basta. Porodila mě a odložila. Copak nevidíš, jak jsem ji podobná?“

Joe se rozesmála. „Takže za prvé. Marilyn zemřela dříve, než ses narodila a rozhodně neměřila 180 cm, neměla křivé zuby a plochá prsa jako ty.“ Pár slovy popsala postavu nešťastné Vicki.

„Jsi pitomá. Povídám, že jednou budu slavná jako ona. Budou mě všichni milovat a obdivovat.“

„Ty jsi snílek a vždycky si byla.“

„Jednou pro vždy se chci dostat z téhle bídy. Už nechci nosit v zimě pod svým oblečením flanelové pyžamo, aby mi nebyla zima. A taky mě už nebaví krást toaletní papír z nedaleké restaurace, abych si mohla pořádně utřít zadek.“

„Vy nemáte toaletní papír?“

„Nemáme. To víš … dva mizerné platy a tolik sourozenců … to je pro nás zbytečný přepych. A utírat si zadek do novin … škoda mluvit.“

„Nemáš to lehké.“

„To teda nemám a není nic horšího než matka policajtka. Mlátí mě bičem. Ten její prasák mě osahává a ti jeho pitomí synáčkové …“

Vicki se rozplakala.

Joe ji pohladila po vlasech. „Proč ji to neřekneš.“

„To víš, že jsem ji to řekla, ale ona mi to nevěří. Ona mi to nechce věřit, když povýšila na zástupkyní šerifa v Houstonu, není s ní vůbec žádná řeč. Přece nebude větrat bídný život své dcery – ochránkyně pořádku. Ale mě ochránit nedokáže. Lépe řečeno je jí to jedno.“

„A kde je tvůj pravý táta?“

„Co já vím. Zdrhl, hned po tom, co jsem se narodila a máma si našla toho opilce, který sem přitáhl s pěti svými povedenými synáčky. Ty si ani neumíš představit, co s těma třemi staršíma mám za peklo. Jak já je všechny nenávidím.“

„To je mi líto. Moc si taky nemohu vyskakovat, ale rodiče jsou na mě hodní.“

„To ti ze srdce závidím. Někdy se mám chuť zabít, ale já se nevzdám. Já budu jednou jako Marilyn Monroe.

„Jo ty budeš určitě jako Marilyn,“ najednou stáli ve dveřích dva nejstarší nevlastní bráchové. Joe chtěla utéct, ale mladší ji chytil.

„Pusť ji. To by byl průser!“ zavelel starší a koukl na Vicki, která se choulila v rohu své postele.

„Nechte mě být prasáci,“ hodila na ně polštář. Nic ji to nebylo platné. Nejstarší si sundal kalhoty a druhý nevlastní bratr ji stáhl za nohy na postel a držel tak, aby se nemohla hýbat.

Starší z ní strhal oblečení a znásilnil ji … jako už poněkolikáté. Samozřejmě se na ubohé Vicki vystřídali oba dva, a pak se smíchem odešli.

Tentokrát ji tekla ze spodku krev. Ležela na posteli a plakala.

„Jak to, že jsi neumyla nádobí a nenaškrabala brambory?!“ vřítila se do pokoje její matka Virgie.

Vicki se na ní ani nepodívala a dál plakala.

„No jestli si myslíš, že se tu budeš přes den válet,“ šla k ní a nešetrně ji k sobě otočila.

„Zase mi to dělali … teče mi krev,“ ukázala matce zakrvácené stehna.

„To máš měsíčky ty huso a hni se,“ odchází matka z pokoje.

„Oni mě znásilňují, když nejsi doma,“ volala za ní Vicki.

„Co ty víš o znásilnění. To si jen s tebou hrají,“ mávla rukou a byla pryč.

Vicki navštěvovala základní školu v Durkee a když byla v deváté třídě, přišla její máma nečekaně domů a našla ji v jejím pokoji zrovna ve chvíli, když na ni ležel její nevlastní otec a jeho tři synáčkové stáli u postele a velice se přitom vesele bavili s rozepnutými kalhotami.

Virgie se rozzuřila, vytáhla svou zbraň a všechny ty zhýralce vyhodila z pokoje pod pohrůžkou, že jim všem ustřelí koule, pokud její dceru nenechají na pokoji.

To bylo poprvé v životě, co se jí matka zastala. A co víc, požádala svou sestru, aby se v Mexie v Texasu o ni starala. Konečně se Vicki zbavila svého otčíma a svých násilnických nevlastních bratrů.

* * *

Anna Nicole Smith se narodila jako Vickie Lynn Hogan 28. listopadu 1967 v Houstonu v Texasu. Byla jedinou dcerou Donalda Hogana (1947–2009) a Virgie Arthur (1951–2018).   Vickie navštěvovala základní školu v Durkee a střední školu Aldine v Houstonu. Na střední škole v Mexii Vickie neuspěla v prvním ročníku, musela opakovat a během druhého ročníku školu opustila.

Během práce v Jim’s Krispy Fried Chicken v Mexii se setkala s kuchařem v restauraci Billem Waynem Smithem – vzali se 4. dubna 1985, když jí bylo sedmnáct let. 22. ledna 1986 porodila syna Daniela Wayna Smitha, kterého nesmírně milovala, a když vyrostl, tak na veřejnosti působili spíše jako milenci než matka a syn.  Rok po narození syna se rozešli a v roce 1993 se rozvedli.

Když po její smrti vyrazili reportéři do jejího rodiště. Lidé se o ní vyjadřovali takto:

„Byla to domácí puťka,“ vzpomíná jeden z místních.

„Byla velmi plachá, když vyrůstala,“ říká jiný muž opírající se o dřevěný plot.

„Postavu měla jako kluk,“ dodává jeho žena.

„Na střední škole jsem nebyla příliš populární,“ přiznává sama Anna na videu, „a navíc jsem byla plochá,“ směje se. „Ale teď mám křivky. Což jde vidět, že? Ooh la la! Neměla jsem žádné dětství, takže teď své dětství prožívám. Hi, hi.“

„Ach, kdybyste jen věděli, jak ubohá ta dívka byla,“ řekla její teta Kay Beall Hollandsworthova. „Dávala jsem jí nějaké peníze ze stravovacích lístků, aby si mohla koupit bonbóny.“

Vickie Lynn začala žít se svou tetou Kay, když jí bylo 15, nedlouho předtím, než byla vyloučena z Mexia High .

„Chcete slyšet, jaké jsem měla dětství?“ zapíchne Anna oči ve videu do moderátora, který ji tlačil k tomu, aby se rozmluvila o svých letech, co byla Vickie Lynn. „Chcete slyšet všechno, co mi [moje matka] udělala? Všechny věci, které mi udělal nevlastní otec a moji nevlastní bratři? Všechno to bití, bičování a znásilnění? To je moje matka.“

Vickie Lynn vyrostla v pohlednou dívku s výraznýma očima a díky své vysoké postavě se klidně mohla věnovat modelingu.  Ale v Mexii, dokonce ani v Dallasu nebo Houstonu o takový módní vzhled nebyl zájem. Vickie Lynn potřebovala sexy tělo, které by jí pomohlo přežít ve světě, ve kterém žila, a mohla mu lépe uniknout.

Otec Vickie Lynn Hogan byl nešťastný úředník Donald Eugene Hogan a její matka Virgie Tabersová pracovala na policejní stanici. Po krátkém čase mladý otec nečekaně opustil rodinu a nechal svou ženu na pokraji chudoby.  Ve škole Vickie Lynn neprospívala, protože chodila neustále v oblacích. Byla snílek bez tepla domova a opravdu věřila tomu, že Marilyn Monroe, prsatá blondýnka je její skutečnou matkou. Dívka strašně moc toužila vypadat jako hvězda na plakátu, ale příroda provedla své vlastní úpravy: výška mladé dámy přesáhla 180 cm, vlasy ji ztmavly a její hrudník se nezvětšil.

Virgie Tabersová sloužila na policii a neplánovala změnit místo zástupce šerifa na život matky v domácnosti, a proto dala svou dceru na vychování ke své sestře. Teta poskytla Vicki nejen péčí, ale i lásku, ovšem ani ona nemohla finančně zajistit všechny požadavky zatvrzelé neteře. Dívka vyrostla a stala se z ní rozmarná dáma.

I u tety měla nad postelí svůj idol Marilyn Monroe. Vickie koukala nenávistně na svou postavu. Ztloustla, ale prsa nikde. V té chvíli se dívka na sebe rozzlobila: držela tvrdou dietu, obarvila si vlasy na blond a přesvědčila svou tetu, aby ji vzala k zubaři. Výsledkem bylo, že se v novém školním roce ve třídě objevila nová studentka – pohledná dívka, která vyhrála všechny školní soutěže krásy.

Všichni se najednou do Vicki zamilovali, ale ona neměla zájem. Chodila se staršími muži, chodila za školu, tajně brala peníze a klíče od auta, zachutnal ji alkohol. Matka policajtka, a přitom její dcera byla stále v nějakém maléru. Jednou dokonce opilou Vicki srazila tváří dolů na podlahu a připoutala ji k noze postele, aby vystřízlivěla a nelezla opilá do auta, jak měla v úmyslu. Ovšem pro dívku to bylo velké ponížení … utekla z domova.

V 17 letech byla Vickie Lynn vdaná žena. V 18 letech byla svobodnou matkou. Poté, co tvrdila, že ji její manžel Billy Wayne Smith týral, vzala jejich tříměsíčního syna Daniela a definitivně odešla z Mexie.

Striptérka Anna Nicole Smith

Vicki se odstěhovala do Houstonu, kde ji vydržoval jeden ženáč. Houston je nejlidnatější město státu Texas, takže se tam dívka cítila jako ryba ve vodě. I když zrovna nebydlela v nějaké nóbl čtvrti, byla se svým skromným ubytováním spokojená. Jak by ne … platil to ON.

Občas ji dal nějaké peníze, a ona je hned s oblibou utrácela za hadříky, když byly velké slevové akce… se zatajeným dechem koukala na butiky prestižních módních značek. Představovala si, jak ona tam bude jednou nakupovat a všechny ty namyšlené Nány, co tam prodávají, se ji budou klanět.

V bufetu si dala kávu, mrkla na hodinky a spěchala domů, protože ON se ohlásil a nesnášel, když nebyla doma.

Pomalu odemkla dveře a bylo zle. ON už byl doma a věru neměl dobrou náladu.

„Kde ses courala děvko?“ napil se z flašky nějaké kořalky.

To nesnášela, když byl opilý. Více méně ji vždy brutálně znásilnil a přitom ji nadával do děvek. Jednou ji dokonce škrtil. Odešla, ale on ji zahrnoval dárky, aby se vrátila. Svého syna měla u své matky, než si mohla dovolit vlastní bydlení. Veškeré své volné dny se snažila se svým synkem trávit. Milovala ho, jako nikoho na světě.

„Byla jsem si koupit něco k jídlu,“ bránila se slovnímu útoku.

„Byla ses kurvit. Jste všechny stejné. Svlékni se do naha a nečum na mě tak blbě.“

„Já mám měsíčky.“

„Seru na tvoje měsíčky. Dělej! Svlékni se a vykuř mi péro, na nic jiného se ani nehodíš.“

„Proč mě urážíš? Co jsem udělala?“

„Drž hubu a dělej, co ti říkám. Díky mě jsi ještě nechcípla hlady,“ stáhl si kalhoty a přitáhl Vicki hrubě k sobě. Chtělo se ji zvracet … nebyl umytý … vytrpěla si svoje a potom i to ostatní.

Nenáviděla to, v podstatě ještě nikdy se s někým nemilovala z lásky. Buď byla znásilněná, nebo si to prostě musela vytrpět.

„Ne do konečníku to nechci, prosím ne.“

Marné bylo její zoufání. Nejen, že ji znásilnil, ještě ji i zbil. To vždy dělal, když se doma nepohodl se ženou. Vybíjel si na ni zlost.

A než odešel, hodil na ni několik dolarů.

To byla poslední kapka. Už se nenechá nikým ponižovat. Je načase si najít práci.

Vzpomněla si na svou mámu. Honit se od rána do noci, to není nic pro ni. Nechtěla ani za pár šupů sedět v pokladně v supermarketu nebo opékat hranolky. Se svým vzděláním, mohla ovšem dělat jen podobné práce. Uvažovala o pokojské, ale bála se znásilnění.

Nakonec v Houstonu pracovala ve Walmartu v obchodním domě a poté v restauraci Red Lobster, aby mohla rychle zaplatit své účty.  Peníze, peníze, peníze … kde je rychle vydělat.

Stála před striptýzovým klubem Executive Suite, poblíž mezikontinentálního letiště Houston.

Až na potřetí si dodala odvahu a vstoupila dovnitř. S otevřenou pusou koukala na děvčata svíjející se u tyče. Všiml si ji jeden sekuriťák.

„Nezabloudila jste náhodou, milá dámo,“ měřil si ji svalovec nedůvěřivým pohledem.

„Chtěla bych, chtěla bych mluvit s majitelem tohoto podniku.“

„Co vím, tak místo servírek je obsazené. Na mytí nádobí by se ovšem jedna síla hodila,“ posměšně koukal na její malá prsa.

´Pitomec,´ řekla si v duchu, ale nenechala se odradit. Chtěla něco říct, ale v tom se za jejími zády ozvalo …