Robin Ramzinski SLAVNOSTI MLÉKA

Deník skladníka

Vydalo nakladatelství Backstage Books adresa nakladatelství:

Brigádnická 73, Mokrá hora a Řečkovice, 621 00 Brno odpovědný redaktor: Martin Toman e-mail: backstagebooks1@gmail.com obálka: Robin Ramzinski

tvorba e-knihy: Petr Jančík

vydání první

© Backstage Books, 2016 © Robin Ramzinski, 2016

ISBN 978–80–88049–37-1 (formát PDF) ISBN 978–80–88049–38-8 (formát MOBI) ISBN 978–80–88049–39-5 (formát EPUB)

Poděkování

mé ženě Heleně, čarokrásné malířce a matce mých dětí s olověnými nervy,

mé sestře Heleně s rodinou, spanilé učitelce hudby a odvážné cestovatelce,

Martinu Tomanovi z vydavatelství Backstage Books, který se mnou neváhal riskovat spolupráci a

věrnému příteli v balonové zbroji, milovníku hasičských bálů,

emeritnímu znalci příčně pruhovaných muskulatur a majiteli ležérního lokálu Funny Café Bar, Honzovi „El Duderino“ Dvořákovi s chotí.

Díky,

Robin Ramzinski

3

* * *

Skrovná sbírka poněkud vachrlatých původně facebookových příspěvků vznikla z důvodu zachování autorovy jakés takés příčetnosti, jejíž míra se v době autorova zaměstnání coby skladníka začala poznenáhlu jevit jako strmě klesající.

* * *

„Jsem stár a chud jako kostelní myš. Tyto paměti mě však mohou postavit na nohy. Chcete slyšet, co si od nich slibuji?

Sud burgundského, nenadálou čest a lásku, pozvání na svatby a vposled peníz, který obrátím buď na krejčího, buď na knihkupce.“

Bernard Spera (Konec starých časů) 4

pondělí 25. dubna 2016

Jungova teorie práce

Když jsem byl ještě malé pimprle a díval se každou neděli ráno na Studio Kamarád s Jirkou a Lenkou, strašně jsem se vždycky divil, proč v pohádkách každý chasník HLEDÁ

PRÁCI. Když za Carlem Gustavem Jungem přišel klient s tím, že přišel o práci, Jung řekl vesele: „Výborně, jdem slavit!“ Když přišel klient, že ho v práci povýšili, Jung se zakabonil řka: „Tak jo, něco s tím uděláme.“

Celá léta jsem se snažil najít práci snů, najít svůj „důlek“, jak se tomu dnes odborně říká. S odporem jsem přičuchnul k digitálním nomádům, kteří vydělávají tím, že radí lidem jak vydělávat.

Takže pamětliv příkladu starého dobrého C. G. Junga, s největším úsilím jsem si konečně opatřil vysněné podřadné zaměstnání a nastoupil jako skladník v jednom obchodním řetězci. Od prvního dne jsem byl nadšen. Tolik práce a za tak málo peněz, starouš Carl by mne pochválil.

Nastojte:

Teprve v šest hodin ráno jsem povinen převzít pečivo od několika pekáren, jež nás zásobují a jejichž dodávky na mne už za deset šest trpělivě troubí před branami skladu.

Jedná se pouze o nějakých osmdesát devadesát beden rohlíků, chleba a dalších těch makových a tvarohových věcí.

Všechno to spočítat, orazítkovat, odvézt holkám dovnitř a vrátit, co se předešlý den neprodalo. Jen co odjedou pekaři, na řadě je zelenina a sejry, jogurty a tak. Bývá toho jen nějakých sedm palet a bohudík jsem na to zas téměř sám.

To všechno je bohužel celkem pohoda, naštěstí potom začne konečně ta pořádná hoňka.

Přijedou kamiony s pivem, coca-colou, pepsi-colou, knedlíkama a pizzama a bůhvíčím ještě a mezitím ještě další kamiony z našich centrálních skladů, které přivážejí jak by řekl Konstantin Biebl „z dalekých zemí čaj a kávu.“ A prací 5

prášky, limošky, nudle, sušenky, polívky, koření, čokoládky, brambůrky, chlast, prostě to všechno, co nevíme dřív co koupit. Pokaždé přijde obrovské množství něčeho, co je zrovna v „akci“ a lidé se pak strkají a skupují to ve velkém, místo aby kupovali to, co původně chtěli. Například visací zámek, jenž koštuje 75,–. Když je v akci, je u něj cedule: Původní cena 185,–, nyní pouze 75,–.

Kamiony přijíždějí průběžně po celý den, zaplaťpámbu, že nemám téměř čas jít na záchod. Běhám jim otevírat přední bránu a zavírat za nimi zadní bránu, neb takový tirák se jen tak někde neotočí. Pak parkuju a hledám místo pro všechny ty vysokánské palety, chce to fištróna a pořádné orientační schopnosti, všechno místo je vypočítané na milimetr a když ne, stojí to život nejeden olivový panenský olej (bezvadně se to uklízí) a nejedno instantní kafe. A rozbaluju a rozděluju to podle druhů. Za každou přijatou paletu většinou vydám jednu prázdnou a je na to potřeba speciální papír. Na jiném papíru je uvedeno, kdo a kolik toho veze, v kolik přijel a od-jel. Všechno, co v jeden den přijede se musí (digitálně pochopitelně) zaevidovat a roztřídit ještě ten samý den. Podle čárových kódů rozumí se, které zaevidováním pozbývají významu a v seznamech zboží jsou nahrazeny jinými čáro-vými kódy, takže je z časovým odstupem nelze podle dodáků dohledat, neptejte se dál. Ve volném čase v běhu ještě stíhám vyměnit nové cenovky v úseku minerálek, dobrých vod, limonád a piva, doplnit regály, vytisknout plakáty apod. Také dopravovat celopalety akčního zboží na „market“, jak tomu říkáme odborným žargonem. Např. mlíko, cukr, colu, všechno. Na jednu paletu se vejde 64 balení coca-col po šesti, 61