EKONOMICKOU AKTIVITOU

NEPODMÍNĚNÝ

PŘÍJEM

EKONOMICKOU AKTIVITOU

NEPODMÍNĚNÝ

PŘÍJEM

Zdeněk Pospíšil

© Zdeněk Pospíšil, 2023

Ilustrations © Josef Velčovský, 2023

Cover art © Josef Velčovský, 2023

Czech edition © Nakladatelství Epocha, Praha 2023

ISBN 978-80-278-0124-4 (print)

ISBN 978-80-278-1313-1 (ePub)

ISBN 978-80-278-1314-8 (mobi)

ISBN 978-80-278-1315-5 (pdf)

Názor člověka ještě nemusí být poznatek,

a tudíž argument pro naše tvrzení

Úvodem

Otázky, které si klademe, často svědčí o předmětu a způsobu našeho přemýšlení i o chápání minulosti, současnosti a budoucnosti lidí. Ovlivněny jsou charakterem člověka, jeho zkušenostmi, neformální i formální vzdělaností, věkem, tradicemi komunity a jejím postupným začleňováním do různých struktur. Establishment (alespoň nějaký čas) žije v domnění, že jeho pojetí světa je přijímáno většinou společnosti.

Z historie víme, že boj „proti něčemu“ nebo „za něco“ může společnost sjednotit. Cíle jsou však rozdílné a mnohdy i protikladné. V principu to znamená, že zájmy subjektů, které tvoří společnost, jsou různé a nemůže dojít k jejich trvalejšímu sjednocování, chcete-li k jisté soudržnosti (či dokonce k homogenitě) společnosti. Její kultivace by však měla spočívat v tom, že odlišné přesvědčení může svědčit o přemýšlení či hledání a nemusí být nutně nepřátelské. Ten, kdo má jiný názor, není ještě naším nepřítelem! Nepřesvědčíme ho většinou proto, že úhel jeho pohledu nelze racionálně vyvrátit, nebo má dokonce pravdu, naše argumentace je chybně zvolená či nedostatečná. A zpravidla také tehdy, když emoce převládnou nad racionalitou.Existuje nepopiratelný vliv vývoje jazyka na evoluci člověka, popsání jeho poznatků, formulaci myšlenek a představ (i vizí budoucnosti). Už na tom, jak se mění slovník (slovní zásoba) a dříve obvyklý význam některých termínů, lze pozorovat vývoj, ke kterému dochází v chápání společnosti či politického a ideologického marketingu, chcete-li snahy, aby se některé názory staly součástí hlavního proudu myšlení (mainstreamu).

Smyslem tohoto textu je položit otázky, které budou předmětem polemiky lidí nebo diskuse, případně alespoň zamyšlení a hledání odpovědí. I z naší historie víme, že k cíli nevede jenom jedna cesta a přemýšlení o alternativách nelze vždy vydávat za šíření falešných zpráv (fake news).

To se týká i používání slov z jiných jazyků, jejichž významu část určitých generací (mnohdy ani jejich hlasatel) nerozumí. (S nadsázkou lze říci, že některé pojmy evokují zmatení jazyků ve starověkém Babylonu.)

* * *

Historiky jsou z různých stran zkoumány vojenské, etnické i jiné proměny. (Boj různých slovanských kmenů, častá tažení různých evropských vojsk a dynastické zájmy, respektive preference místní šlechty atd.) V dějinách této kotliny se však nejvýznamněji promítá vliv (střet) slovanského a germánského živlu.

Z hlediska jazyka nelze popřít, že němčina a její dialekty měly velký vliv i na český jazyk. Tato publikace si ovšem neklade za cíl hodnotit roli národního obrození na český jazyk (zejména na obsah a význam slovní zásoby) a další oblasti existence společnosti. Nechce ani připomínat, že hlavní kontury českého jazyka byly popsány německy a naše národní pohádky byly napsány spisovatelkou (Boženou Němcovou), která zpočátku psala a mluvila německy

Z habsbursko-uherské monarchie a následujícího vývoje u starší generace pomalu mizí slova mající původ v němčině – šramcír, duršlok, šrank – která byla počeštěna či doslovně přeložena.

Mladší generace přejímají slova zejména z angličtiny (chatbot, stream, comp, marketing, mainstream, windfall tax apod.). Kromě toho, že pro některé skutečnosti nemá čeština patřičný termín, to svědčí o jazykové a mnohdy i politické orientaci nastupujících generací. Časem si ovšem společnost zvyká na obvyklý (zamýšlený) význam slova.

* * *

Víme, že profese, sociální a ekonomické postavení, generační příslušnost i doba používají jistou slovní zásobu (zdůrazňuje význam některých pojmů a snaží se určit jejich interpretaci – extremizmus, zradikalizování, oligarcha atd.). Tím se odlišují i jednotlivé kultury a epochy. Jejich preference mnohdy tvoří významnou hranici mainstreamu a undergroundu (neoficiálního až ilegálního hnutí, u nás zejména kultury).

Bohatost používaného jazyka může dokumentovat kreativitu myšlení, ale být i projevem sofistikovaného politického, ideologického nebo ekonomického marketingu, který bere v úvahu toho, na něhož má působit.

Srozumitelnost komunikace (někde dokonce zakotvená zákony) je (mnohdy na rozdíl od ideologického a politického marketingu) důležitým prvkem důvěry občanů ve stát. (Fundovaný a podrobný výklad obsahují studie a příručky, jež se zabývají vlivem jazyka a kultury na evoluci a „obzor“ člověka.)

Genetika a evoluce

Geny a jejich mutace tvoří základ a hierarchii zdejšího ekosystému a jeho evoluce. Kniha vychází z toho, že nebyly „implantovány“ vyšší inteligencí. Stávající poznání dospělo k tomu, že organizmy se vyvíjejí na planetě Zemi a teprve postupně získávají hierarchickou strukturu. Také to však znamená, že různé subjekty mají svůj časový počátek a konec (dobu trvání). A to ne pouze jako jedinci, ale i jako druh.

* * *

Replikace mutací významným způsobem přispívá ke směřování evoluce. Zároveň si život „zachovává“ (replikuje a optimalizuje) algoritmy a informace, které jsou pro něj podstatné.

* * *

Evoluce na naší planetě se (zatím) vyvinula až k člověku, který se domnívá, že se stal vrcholem ekosystému. I když ho příroda neustále přesvědčuje o „jeho limitech“, chce jí svými zásahy (snahou o vyčleňování z přírody) ukázat, že je mocnější než její síla.

* * *

Výzkumy (neodarwinizmus) dokumentující správnost východisek teorie Charlese Darwina tvrdí, že přírodní ekosystém (i biosystém) se od primitivních forem až po člověka vyvíjel na planetě Zemi. Nebyl tedy „jako celek“ stvořen nějakou vyšší inteligencí, chcete-li bohem.

* * *

Pronikání do tajemství genetiky patří dnes k významnému způsobu odhalování posloupnosti vývoje, společných znaků ekosystému i „příbuznosti“ druhů. Odhalení „šroubovice DNA“ poskytlo člověku mnohá nečekaná překvapení, ale potvrzuje i správnost výše uvedené teorie.

Další stránkou, která je teprve na začátku, je možnost nahrazení tradičního šlechtění genovou manipulací. Zásahy člověka do ekosystému můžeme „urychlit“ a vytvořit pro lidi žádoucí vlastnosti rostlin a živočichů. Neměli bychom však zapomínat na to, že některé procesy nám neumožňují vrátit se k původnímu stavu, tedy k tomu, co nebylo vytvořeno člověkem, ale evolučním vývojem ekosystému.

Nebudeme se však zabývat celkovým vývojem ekosystému a jeho jednotlivých subjektů, ale pouze evolucí člověka. Tedy tím, co v nás zůstává z předchozích fází vývoje a jaké nové vlastnosti v lidech díky evoluci vznikají. I tím, jaké jsou důsledky ovlivnění vývoje člověkem.