Sylvia Day

seznam přání

Wish List: Copyright © 2005 Sylvia Day, LLC

All Revved Up: Copyright © 2011 Sylvia Day, LLC

What Happened in Vegas:

Copyright © 2011 Sylvia Day, LLC

Iron Hard: Copyright © 2011 Sylvia Day, LLC

Translation © Bára Kaplánková, 2022

Copyright © for Czech edition Pavel Dobrovský – BETA s. r. o., 2022

All rights reserved. (Všechna práva vyhrazena.)

ISBN 978-80-7593-482-6 (ePub)

ISBN 978-80-7593-483-3 (mobi)

Seznam přání

Kapitola první

NICHOLAS JAMES, TEN nejvíc sexy chlap na planetě, tam stál kompletně nahý a jediné, co ho zakrývalo, byla mašle mezi jeho nohama.

Steph vytřeštila oči. Nebyl to jen tak obyčejný nevěřící pohled, byl to ten typ pohledu, kdy máte zorničky doširoka a pusu otevřenou dokořán až tak, že by vám tam mohlo vletět hejno much. Než se stihla vzpamatovat, zatáhla za stuhu a pak už jen zaslintala nad tím, co pentle odhalila. Ach. Můj. Bože.

„Ježíši, Steph,“ zamumlala její sekretářka Elaine, aby ji drsně navrátila zpátky do reality svátečně vyzdobeného konferenčního sálu, kterým se linuly vánoční písně Franka Sinatry. „Dárek od tvého tajného Santy přece nemůže být tak šokující. Kouknu se, jo?“ Natáhla k ní ruku a kývla jejím směrem ukazováčkem s dlouhým akrylovým nehtem, na kterém byl vyvedený sněhulák.

Steph si přitáhla krabičku ve stříbrné fólii k hrudníku a podala jí dárkový certifikát, který se skrýval pod podobiznou na dárku – pod fotkou s malou mašličkou mazaně přilepenou tak, aby okamžitě přitáhla její plnou pozornost.

„Á, moc hezké. Miluju to v Dominico’s.“ Po Elaininých rudě namalovaných rtech přelétl úsměv. „Měla bys mě tam vzít. Všichni chlápci, se kterými randím, jsou lůzři a nemůžou si ten podnik dovolit.“

„Au.“ Steph otočila hlavu a pohledem v přeplněné místnosti vyhledala nahého muže svých snů. Samozřejmě že Nicholas v tuhle chvíli nebyl svlečený. Ne tady, na každoročním vánočním večírku Mitchella, Jonese a Clinea. Tady byl oblečený do tmavě modrého obleku ušitého na míru, zářivě bílé košile, modré kravaty a bílé hedvábné vesty. Ten třídílný oblek se jí na něm moc líbil. Obvyklá ležérnost jeho pracovního oblečení jen zdůrazňovala drsnou a mužnou sílu Nicholasova těla. Byl single a fakt kus, a jako většina nezadaných chlápků holdoval aktivnímu životnímu stylu, kterým se udržoval ve vynikající formě.

Přesně ten typ mužského, který přitahuje ženy jako můry světlo. Ona se mu ale vyhýbala jako malomocnému. Jedno poučení bohatě stačilo.

Zadržela dech.

Támhle byl. U dveří.

Stěží byste ho přehlédli. Jeho vysokou postavu se širokými rameny minout nešlo. Tmavé vlasy se mu zaleskly v záři blikajících vánočních světýlek, jak nedbale opíral svoji sošnou postavu o jedno ze vchodových křídel. Díval se jejím směrem a na tváři mu pohrával náznak posměšného úsměvu.

Pak na ni mrkl.

Okamžitě pochopila a vyrazilo jí to dech.

Nějak se mu povedlo objevit její seznam přání. Ten výčet tajných fantazií. Ten hloupý, přiblblý seznam erotických tužeb.

Ach. Můj. Bože.

Přesně zachytil ten okamžik, kdy to Steph došlo. Temně rudá barva se jí začala rozlévat z véčkového výstřihu šedozelené hedvábné blůzy až do tváří.

Konečně! Takřka po roce flirtování, které mu nepřineslo nic víc než občasné a nepříjemné ztopoření, mu teď snad kynula naděje na to, co si k Vánocům opravdu přál – příležitost, aby jí dokázal, že je pro ni tím pravým. Byl by si přál říct, že vyhrál Stephanii díky svému šarmu, ale nebyl to ten případ. Ne, když musela zasáhnout ruka Štěstěny a vložit mu lísteček s jejím jménem při každoročním losování jmen s tajnými Santy. Tenkrát, když rozložil ten papírek, na kterém stálo jméno Stephanie Martinová, zatvářil se jako šťastný trouba.

Ale jen na vteřinu.

Za okamžik si totiž uvědomil, že nemůže přijít jen tak s něčím triviálním, ale že musí vymyslet něco parádního, co bude Stephanie sdílet s ním, a ne s některým z těch uslintaných nadrženců ze společnosti. Procházel beznadějně přelidněnými nákupními centry, projel stovky online obchodů, vyzpovídal všechny expřítelkyně a ženské příbuzné, ale bylo mu to platné jako mrtvému zimník. Všechny se divily, proč ji, aby dosáhl svého, jednoduše nepozve na rande, namísto plánování čehosi velkolepého.

Odpověď byla zcela prostá. Měl reputaci miláčka žen. Tyhle řeči se k ní donesly a ona s ním kvůli tomu nechtěla mít nic společného. Takže pozvání někam ven prostě nemohlo zafungovat. Musel jí nejdřív dokázat, že to myslí vážně.

Stephaniina rezervovanost nebyla pro Nicka nic nového. Většina žen, které byly čistě jen jeho kamarádky, mu jasně dávaly najevo, že hledají Pana pravého. Ne Pana pravého na pár chvil. Už na střední škole se velmi rychle naučil vysílat signál „nejsem chlápek na hnízdění“. Ne že by neměl pár vážných vztahů. Nějaké proběhly. Ale nebyl to ten typ vztahů „žili spolu šťastně až na věky“.

A tak se pokusil respektovat Stephaniin očividný nezájem, ale toho svíravého pocitu uvnitř hrudi se nezbavil. Toužil po ní. Chtěl si obtočit její dlouhé tmavé vlasy kolem dlaně, chtěl, aby jí čokoládově hnědé oči hořely chtíčem a chtěl vysvléknout ty smyslné křivky z kostýmku. Chtěl zažít, že se pod ním bude svíjet rozkoší. A i když moc dobře věděl, že se nic z toho nestane, nedokázal o tom přestat snít.

Steph byla nádherná. Měla krásnou postavu, byla sebevědomá a inteligentní. O svých přednostech dobře věděla a dokázala je i předvést světu. Taky znala svoji cenu a chtěla muže, který ji náležitě ocení. Cože mu to jednou řekla?

Každý, kdo pevně stojí jednou nohou za prahem, nikdy doopravdy nevejde dovnitř.

On ale nebyl tím typem chlapa na jednu noc. Dbal na to, aby všem svým přítelkyním poskytoval dostatečnou péči. Byl pozorný k tomu, co mají rády a co ne. Nebylo to tak těžké. Vyžadovalo to jen trochu úsilí a Nick si to pořádně užíval. Ať už jejich překvapení, když si zapamatoval oblíbeného spisovatele, zamilovanou písničku, nebo citlivá místa pro doteky a laskání. Díky tomu zůstávali s většinou jeho bývalých stále kamarádi.

„Evidentně ses blýsknul,“ poškádlil ho hlas vedle něj.

Odtrhl pohled od Stephaniiných vyvalených očí a podíval se na ženu po svém boku.

„Zdá se, že se jí tvůj dárek líbí,“ poznamenala Amanda s toužebným úsměvem. „Proč jsem od tebe nikdy nedostala nahou fotku, když jsme spolu chodili?“

„Nikdy jsi o ni nepožádala.“

To Stephanie také ne, minimálně ne nahlas. Jednou zůstal v práci do noci po pracovní době, aby si nadělal přesčasy. Účel byl dvojí. Jednak chtěl mít zásobu volna kolem svátků a za druhé si přál na čas zapomenout na to, že nedokázal přijít na nic kloudného, co by Steph položilo na lopatky. Plán ale moc nefungoval, a tak tehdy vstal a začal pochodovat sem a tam, až přešel v kroužení kolem recepce a výtahů.

A tehdy něco upoutalo jeho pozornost. Malá zmuchlaná papírová kulička opomenutá nebo vytroušená během noční směny uklízeček. Uvízla vedle vyleštěné dřevěné nohy pohovky v čekárně. Sebral ji s úmyslem zahodit, ale když tu zaznamenal záblesk červené a zelené. Steph používala roztomilý malý zápisník ve tvaru vánoční punčochy už od prvního prosince. Vánoce byly evidentně jejími oblíbenými svátky, pokud se tak dalo soudit z maličkého nazdobeného stromku na jejím pracovním stole. Okamžitě mu došlo, že ten svátečně laděný odpadek patřil jí a v tu chvíli pro něj získal zcela jiný význam.

S drobným pocitem viny Nick kuličku rozbalil; nedokázal si pomoct...

Opět musel poděkovat své šťastné hvězdě.

Nahoře bylo dětským písmem na linkovaném papíru předtištěno Seznam přání. Pod nápisem bylo čitelným a krásným rukopisem, ve kterém rozeznal Stephaniin, sepsáno:

Máma – nová pekárna na chleba

Táta – rybaření na volném moři

Sam – dárková karta

Celé to pak přeškrtla a začala psát zcela nový seznam.

Můj seznam přání (nemravný)

Nicholas James nahý a ovázaný stuhou

Nick mě vášnivě líbá

Nick mi nahý vaří večeři (abych tak mohla pozorovat jeho zadek)

Vykouřit Nicka (mňam)

Nick mě vylíže (dvakrát mňam)

Ošukat Nicka, až nebude moct chodit

Prvotní šok ho zasáhl tak tvrdě, že začal klopýtat k nedaleké pohovce. Uvědomil si, že ho balamutila celou dobu stejně, jako si dokázala pohrávat s porotou. Chovala se odměřeně, ačkoli po něm prahla úplně stejně jako on po ní. Žádná žena by neměla tak jasné sexuální představy o chlápkovi, o kterého by nestála. Zjevně na něj už nějaký ten pátek myslela.

Obrázky jejích přání mu zaplnily hlavu. Postavil se mu. Přemýšlel, jak se dostane zpátky do kanceláře, která mu teď přišla vzdálenější než garáž o osmnáct pater níž.

Strachoval se předčasně. Roztřesená slova pod seznamem ho vrátila zpátky na zem a sebrala mu veškerou vášeň.

Můj seznam přání (slušný)

Zapomenout na Nicholase Jamese nebo se přesunout jinam

V tu chvíli mu došly dvě věci. Ta první – nezáleželo na tom, jak moc toužila po jeho těle, pořád nechtěla mít nic společného s ním. Až tak, že se zvažovala přemístit do jiné kanceláře firmy, která sídlila na opačném konci města.

Ta druhá – představa, že by ji nemohl vídat skoro každý den, ho zasáhla jako úder blesku. Příliš bolestivě na to, aby byl jeho zájem jen povrchní. Najednou si uvědomil, co se mu to svírání uvnitř snažilo naznačit.

V průběhu času sexuální zápal, kterým pro ni hořel, vykrystalizoval v něco mnohem víc. Možná se to stalo, když spolupracovali na společném případu a ona ho omračovala svou inteligencí. Nebo možná když plakala nad rozsudkem a neskrývala před ním slzy. Ať už za tím stálo cokoli, bude v háji, pokud jeho minulost vstoupí mezi to, co si přáli oba.

Tyhle Vánoce si ne tak svatý Nick maloval, že se splní všechna Stephaniina přání.

Kapitola druhá

STEPH OPUSTILA KONFERENČNÍ sál v okamžiku, kdy se Nickova pozornost přesunula jinam. Měla před sebou dva týdny volna. Pokud nepozorně vyklouzne z kanceláře, mohla by se vykroutit i z téhle ultra trapné situace.

Šestý smysl ji při zahazování toho papírku varoval, aby ho nejdřív roztrhala. Nebo spálila. Ale pak si řekla, že je paranoidní. Ta pitomá blbina byla přece v koši. Kdo by ho prohlížel? Rozhodně ne Nick. Nehrabal se v odpadkáčích. Nebo si to alespoň myslela.

Se vzrůstajícím naštváním se zrychloval i její krok. Dorazila do kanceláře v rekordním čase. Celé to bylo absurdní. Šlo o soukromé zápisky z extrémně nudného meetingu. Nedokázala se soustředit, protože Nick seděl proti ní a vypadal jako vždycky naprosto skvěle. Místo toho byla zcela pohlcená zíráním na kousek zápěstí, který mu vykukoval zpoza zlatých hodinek a rukávu bílé košile – chloupky posetou tmavou kůži. Ten malý záblesk ničeho ji rozpaloval, až jí vlhlo mezi stehny.

Na Nicholasovi Jamesovi prostě něco bylo. Možná za to mohl jeho nebezpečně pěkný obličej. Nebo to vysoké, dobře stavěné tělo. A třeba ji uchvátila jeho pronikavá inteligence a suverénní projev u soudu. Nebo možná to, že poskytoval zdarma služby Programu pomoci týraným ženám... Do prčic, nedokázala říct, co konkrétně to je. Ale věděla, že jeho minulost plná žen nebyla dobrou vizitkou a ona si špatné zkušenosti vybrala měrou vrchovatou.

Zamručela. Ten přiblblý seznam měl být jen formou autoterapie. Nic z toho nemyslela doslovně. I tak popadla stříbrnou krabičku s Nickovou fotkou a strčila ji i s dokumenty do kufříku.

„Veselé Vánoce, Steph,“ zamumlala si pro sebe.

„Tohle byl teprve první dárek,“ zavrněl jí do ucha hluboký hlas. Ten slastný zvuk ji zasáhl v týlu a projel celou páteří.

S ústy otevřenými k protestu se okamžitě otočila, aby čelila svému trýzniteli.

Jako blesk z čistého nebe byla náhle přitisknutá k jeho pevnému tělu a vášnivě ji líbaly mužské rty.

Jakmile si její zmatená mysl uvědomila, kdo ji to přepadl a co s ní dělá, i přes náhlé zaskočení si uvědomila, že nechce, aby přestal. V okamžiku, kdy ucítila vůni vzrušeného muže, ho rukama, původně zaťatýma do pěstí, obejmula.

Bože, bylo to tak skvělé. Hodně vášnivé, ale zároveň něžné. Měl horké rty a měkký jazyk. Rukama jí vklouzl pod sako, zezadu obejmul a přitáhl blíž k sobě. V okamžení ji polilo horko a zalila červeň, když sjel dlaněmi níž, aby ji pevně chytil za zadek.

„Nedělej to,“ zašeptala mu do rtů.

Nick něžně zamručel v odpověď, předklonil hlavu ještě víc a prohloubil svůj už tak dost hluboký polibek. Škubl s ní, až ztratila rovnováhu a vrazila do něj. Využil příležitosti a posadil ji na stůl, zatímco jí nestoudně roztáhl nohy a vklínil mezi ně své štíhlé boky. V tu chvíli se pulzování v jejím těle, které se ozvalo už při jeho prvním doteku, proměnilo ve všepohlcující bolestivou touhu. „Nicku...“

Opřel si zpocené čelo o její a od oteklých rtů se jí odrážel jeho přerývaný dech. „Rád bych ti dal tvůj vánoční dárek, Steph.“

„Nechci ho.“

„Lhářko.“ Zvedl ruce a stiskl jí prsa. Zkušenými prsty nahmatal vztyčené bradavky, které ji zrazovaly. Polibky směřoval k jejímu uchu a zašeptal: „Vsadím se, že jsi teď ze mě celá vlhká.“

„Ježíši, Nicku!“ Otřásla se, ale popřít to nemohla.

„Zamknul jsem dveře...“

„Zbláznil ses?“ vyštěkla a odstrčila jeho pátrající ruku.

Nick ji chytil za boky a přitáhl k okraji stolu tak, aby přesně mezi nohama ucítila celou jeho tvrdou délku.

„Jo.“ Zahýbal boky tak, že jí tak přes jemnou látku kalhot promnul poštěváček. Zanaříkala.

„Copak nevíš, že jsem do tebe blázen?“

„Ty jsi blázen do všech ženských.“

„To ne,“ oponoval a zintenzivnil pohyby. „Ženy mám rád. Ale z tebe šílím.“

Při těch slastných pohybech milování bez vniknutí se celá roztřásla touhou. S bušícím srdcem a těžkým oddechováním se k němu přitáhla trochu blíž. „Přestaň s tím... Vůbec mi to nemyslí...“

„Ty totiž přemýšlíš až moc.“ Přidržoval ji na místě, zatímco ji stále masíroval svým penisem. Když sem vešla, neobtěžovala se rozsvítit, protože celou místnost skrz prosklenou zeď ozařoval měsíc. I v šeru ale vnímala, jak mu hladově svítí oči, až se jí z toho stáhlo hrdlo. Stále udržoval rytmus tření její štěrbiny nahoru a dolů svým impozantním a tvrdým nádobíčkem, zatímco ji přidržoval na místě. Byl tak úžasný, tak odhodlaný. Už jen sledovat ho bylo uspokojující i vzrušující zároveň. „Chci tě, Steph. Chci tě už dlouho. A ty mě chceš taky.“

Její vyvrcholení se blížilo. Zapřela se rukama o desku stolu a vyšla vstříc jeho rytmu pohyby své pánve, aby ho dráždila svou kundičkou. Nick hrubě a živočišně zasténal, což bylo impulzem, který ji dostal na vrchol. Vykřikla a svezla se na vlně slasti, která se jí prolila žilami a ze které se jí zatočila hlava.

„To je ono,“ pochválil ji chraplavě, zatímco do ní narážel, aby její potěšení trvalo ještě chvíli. „Ach, zlato, jsi tak nádherná!“

Jakmile v ní povolilo napětí, opřela se mu o hrudník. Vůně Nickovy kůže, kterou vdechovala, když si opřela horkou tvář o jeho krk, ji úplně pohltila. Povzdechla si a přála si, aby se teď země otevřela a celou ji schramstla. Poslední věc, kterou Nickovo ego potřebovalo, byl její bouřlivý orgasmus.

„Už jsi dlouho nic takového nedělala, nemám pravdu?“ Přejel jí v uklidňujícím gestu mohutnou rukou po zádech.

„A ty z toho nechceš nic mít?“ Nedokázala skrýt překvapení.

„Já?“ Lehce se odtáhl. „Nebránil bych se. Ale dneska to bylo o tobě. Příště si to užiju taky.“

Uniklo jí nechtěné zasmání; zabořila mu tvář do ramene, aby úsměv zakryla. Byl okouzlující, to nemohla popřít. „Žádné příště nikdy nebude.“

Nickovo objetí bylo téměř drtivé. „Když myslíš. Fakt jsi mi popletla hlavu. Myslel jsem, že se ti nelíbím, až do chvíle, než jsem uviděl ten seznam přání.“

„Nejde o to, jestli tě mám ráda nebo ne, Nicku. Opravdu si myslím, že jsi super chlap, ale...“

„Ale hledáš někoho pro seriózní vztah.“

„Popravdě, nehledám nikoho.“

„Ale já dokážu být seriózní.“ Vzal její tvář do dlaní a palci jí přejel po tvářích. „Není důvod, proč bych to nezvládl. To ovšem nikdy nezjistíme, pokud mi nedáš šanci.“

„A proč?“ odstrčila ho. „Protože jsme do sebe hin? Nadrženost není dobrý základ pro vztah, a já nechci hrát roli v tvém pokusu o monogamii.“

„Už jsi to zase ty,“ řekl klidně a poodstoupil, aby mohla sklouznout ze stolu. „Navenek žena, která mě nechce, zatímco ta skutečná Steph uvnitř jo.“