Poznámky slečny Peregrinové, kromě podpisu na straně 8, © Schin Loong, 2022

Podpis slečny Peregrinové na straně 8 © Penguin Random Ho use LLC, 2022

Razítko ministerstva podivných záležitostí na straně 1 © Chad Michael Studio, 2018

Mapa smyček slečny Peregrinové na straně 59 © Francesca Baerald, 2022

Schéma otevřené a uzavřené smyčky na straně 58 © Tobatron, 2022

Ztvárnění netvora na straně 159 © Doogie Horner, 2022

Obálka knihy „Nakupování“ v Bedlamu na straně 189 © Boris Bashirov, 2022

Mapa časových smyček v západní Evropě na stranách 220–221 © Maxime Plasse, 2022

Fotografie „Krvavé rokle“ na straně 82 pochází ze sbírek Johna Van Noateho

Fotografie lodi v bouři na straně 92 pochází ze sbírek Billyho Parrotta

Fotografie chlapce a jeho levitujícího kamaráda na straně 119 pochází ze sbírek Steva Bannose

Fotografie dvojice boxujících mužů na straně 200 pochází ze sbírek Roberta E. Jacksona

Báseň No tak, mé dítě, pochází ze sbírky básní But Even So od Kennetha Patchena,
copyright © Kenneth Patchen, 1968. Použito se svolením New Directions Publishing Corporation.

Miss Peregrine´s Museum of Wonders

Copyright © Ransom Riggs, 2022

Ilustrace © Jim Tierney, 2022

Translation © Bronislava Grygová, 2023

Copyright © Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2023

ISBN epub: 978-80-7689-203-3

ISBN mobi: 978-80-7689-204-0

Sirotčinec slečny Peregrinové:

Muzeum divů

Nepostradatelný pru°vodce radostmi i strastmi světa
podivných nejen pro všechny nově příchozí

napsala

Alma L. Peregrinová, editorka

AUTORKA NĚKOLIKA NEPŘEKONATELNÝCH DĚL:

Jak vypadat normálně

Jistá smrt a jak se jí vyhnout

a Dvaapadesát smyček, které musíte navštívit

KNIHA OBSAHUJE

ZÁKLADNÍ FAKTA; ŠOKUJÍCÍ PŘÍBĚHY;
ZVLÁŠTNÍ UDÁLOSTI DĚJIN; INSTRUKCE PRO CESTUJÍCÍ ČASEM, KTERÉ JIM ZACHOVAJÍ ŽIVOT; DIVY Z ŘÍŠE ZVÍŘAT; HISTORICKÉ BITVY; NEŠŤASTNÉ PŘÍHODY; SKVĚLÍ JEDINCI, U NICHŽ JSTE SI MOŽNÁ NEUVĚDOMILI, ŽE JSOU PODIVNÍ; ÚRYVKY Z VÝZNAMNÝCH RUKOPISŮ PODIVNÝCH; VULGÁRNÍ VTIPY A HUMORNÉ HLOUPŮSTKY; POSMRTNÁ POZOROVÁNÍ NEMRTVÝCH ZNÁMÝCH; BARVITÉ FRÁZE VE STARÉM JAZYCE PODIVNÝCH; FASCINUJÍCÍ UDÁLOSTI A PODIVNÁ DOBRODRUŽSTVÍ; ZBYTNÉ MALIČKOSTI; SPOJENCI A NEPŘÁTELÉ, KTERÉ BY MĚL KAŽDÝ PODIVNÝ ZNÁT; MASTIČKÁŘI A ŠARLATÁNI; METODY RYCHLÉHO ÚNIKU;
PODIVNÝ „KRVÁK“.

PŘEBOHATĚ ILUSTROVÁNA

ŘADOU ÚCHVATNÝCH FOTOGRAVUR

NEMALÝM MNOŽSTVÍM DŘEVORYTŮ

NĚKOLIKA ZÁSADNÍMI MAPAMI, KTERÉ NEBYLY NIKDY PŘEDTÍM PUBLIKOVÁNY

A JEDNOU DĚTSKOU ČMÁRANICÍ NA PLENCE

ROVNĚŽ OBSAHUJE NÁVODY, JAK

LOKALIZOVAT SKRYTÉ ČASOVÉ SMYČKY

POZNAT, ZDA JE NĚKDO NORMÁLNÍ
ANEBO TO JEN PŘEDSTÍRÁ

ŽÍT NEPOZNÁN MEZI NORMÁLNÍMI

UNIKNOUT PŘED ŘÁDÍCÍM NETVOREM

NAJÍT TAJNÉ KOMNATY A SKRÝŠE

PŘEDSTÍRAT VLASTNÍ SMRT

VYRÁBĚT RŮZNÉ HRAČKY

A MNOHO DALŠÍCH VĚCÍ

UPOZORNĚNÍ PRO NEPOZORNÉ

Tato kniha je určena jen pro podivné oči.
Vydavatel nenese odpovědnost za to, co se může stát,
pokud si knihu přečte nepovolaná osoba.

ÚVOD

Jdou po vás.

Právě teď, zrovna v tuto chvíli příšerní tvorové šeptají vaše jméno a jsou žádostiví vaší krve. Pokud jste si toho dosud nebyli vědomi, je mi líto, že jsem to já, kdo vám to říká. Nemám z takového úkolu ani nejmenší radost, ale musíte vědět, čemu čelíte. Kromě toho tu hrozí další nebezpečí: rychlé stárnutí; vadné časové smyčky; úplatní podivní. Normální, jejichž strach z neznámého – a z vás – se může rychle změnit v hněv a násilí. Pokud jste si vědomi své vlastní podivnosti, nepochybujte o tom, že si ji uvědomují i ostatní. A nesejde na tom, zda jsou to normálové, stvůry nebo netvoři – nepřejí vám nic dobrého. Chtějí vás využít, podmanit si vás, dokonce vám chtějí ukrást duši.

Byly doby, kdy jsme se museli bát jen toho, abychom neskončili v plamenech na hranici. To býval svět jednodušší.

Tím nechci říct, že podivnost nepřináší žádná potěšení. Naopak, je jich mnoho. Ale protože jsem jako ymbryna přísahala, že vás budu chránit, chci se skutečně zaměřit na věci úděsné a hrozné. Dokud mi budete věnovat pozornost, možná byste se rádi dozvěděli, kdo jsme a jak žijeme. Abyste jakožto podivní přežili, musíte chápat naše nepřátele. Ale aby se vám doopravdy dařilo, musíte chápat nás a naše jedinečné společenství.

Tuto knihu jsem mohla nazvat Takže jste podivní – co s tím? Je míněna jako příručka pro nové podivné – anebo pro ty, kdo si teprve teď uvědomili, že podivní jsou –, ale může posloužit i jako doškolovací kurz pro podivné, kteří už po mnoho let neseděli ve třídě s ymbrynou. Je to pokus sebrat, poprvé a na jednom místě, všechny informace nezbytné pro to, aby podivný mohl žít v nepřátelském světě. A ty podivné, kteří neměli to štěstí, aby je poučila ymbryna, naučí něco z naší historie, ze zvyků, tajemství, dozví se něco o našich nejslavnějších i nechvalně známých členech a další obecné, ale zásadní poznatky.

Náš svět pokrývá celou zeměkouli a je toho mnoho, co o něm nevíme ještě ani my, ymbryny. Existují světy, které je třeba teprve objevit, dokonce i ve světě našem vlastním. Tato kniha má daleko do úplného a vyčerpávajícího průvodce. Něco takového není možné, nelze to vytisknout. Zaplnilo by to tolik stránek, kolik je zrnek písku na Sahaře. Doufám, že tento úvod do podivnosti je pouhým odrazovým můstkem pro vaše vlastní zkoumání a objevy a že jednoho dne, milý čtenáři, napíšeš sám novou kapitolu.

Velmi podivně vaše

Alma LeFay Peregrinová

O 
PODIVNÝCH
a 
PODIVNOSTI

„Jak nesmírná je příroda ve své nekonečné rozmanitosti, jak nevyčerpatelná v divech! Její paradoxy matou naše největší myslitele. V každé síle se skrývá slabost; v každém prokletí je skrytý dar.“

—Z knihy „TAXONOM MELANCHOLIE“ od C. B. YARROWFORTHA

Složení lidského druhu je nekonečně rozmanitější, než si většina lidí myslí. Skutečná taxonomie druhu Homo sapiens je tajemství, které zná jen pár vyvolených. Existují dvě větve: coerlfolc, ta ohromná masa běžných lidí, kteří tvoří velkou většinu lidstva, a skrytá větev – krypto-sapiens, chcete-li –, kterým říkáme syndrigast, neboli „podivná duše“ v ctihodném jazyce našich předků. A to jsme my.1

My podivní jsme obdařeni vlastnostmi, které běžní lidé nemají a které jsou ve svých kombinacích a různosti nekonečné jako varianty zbarvení ptačího peří. Tyto vlastnosti často přeskočí jednu i několik generací, takže podivné děti se jen vzácně rodí podivným rodičům a podivní rodiče jen zřídka mívají podivné děti. To v rámci našeho druhu zabránilo vzniku mocných rodinných dynastií, a namísto toho dalo vzniknout světu, v němž je mnoho podivných dětí vystaveno děsivému zneužívání a zanedbávání. Neuplynulo mnoho staletí od doby, kdy se rodiče podivných dětí běžně domnívali, že jejich „skutečné“ dítě bylo uneseno a nahrazeno dítětem podvrženým – začarovaným a zlovolným potomkem skřetů. V dobách temna to bylo považováno za oprávnění dítě opustit, ne-li je rovnou zabít. Naštěstí dnes se ve skřety, čarodějnice a podobné bytosti už tolik nevěří, a tak rodiče, kteří zjistí, že jejich dítě levituje rodinného soumara anebo vkládá svůj hlas do tlamy kočce, si spíše pomyslí, že mají halucinace, a vyhledají pomoc psychiatra, namísto toho, aby hodili dítě do studny anebo spálili svůj dům do základů, jak bývalo zvykem dříve.

To neznamená, že životní osud moderního podivného dítěte je procházka růžovým sadem. Tyto děti se zajisté cítí vykořeněné, zmatené, ba i vyděšené. Přidejte k tomu nebezpečí, že je budou honit stvůry nebo netvoři, zejména pokud je jejich schopnost silně rozvinutá, a je téměř zaručeno, že v určité chvíli budou potřebovat pomoc nějaké ymbryny. Smutným faktem je, že mnoho podivných nikdy žádnou ymbrynu nepozná.

Tato kniha je určena právě jim: mladým (či starým) podivným, kteří nikdy nepoznali výhody vedení ymbrynou, těm, kdo se cítí osamělí a mají spoustu otázek. Cílem není jen zaplnit tyto stránky fakty, příběhy a radami. Tato kniha se také snaží nastavit podivnosti zrcadlo, takže když zde podivné děti uvidí pojmenovanou a popsanou nějakou svou vlastnost – něco, co ze studu dosud před světem skrývaly –, budou cítit pochopení, uznání, dokonce hrdost. Vím, jaké to je, cítit se izolovaný od rodiny, která vás nechápe a odmítá vás. Vím, jaké to je, cítit se úplně osamělý; jsou to zdrcující muka. A také vím, jaká je to nádhera uvědomit si, že existují i jiní jako vy.

Příliš mnoho z nás si to však nikdy neuvědomí. Cílem této knihy je to změnit.

1. Toto oslovení je přejato ze Standardního uvítacího oslovení nových podivných, z Tirád a maxim, vydání 1912, které byly schváleny Výborem pro deklamace pro užití zde.

Nezbytně neúplná taxonomie podivných schopností

Nově příchozí a lidé zvenčí často zaměňují naše podivné vlastnosti za „superschopnosti“, kterými jsou nadáni hrdinové komiksů, kteří umějí létat anebo mají nezvyklou sílu. To je však obrovské zjednodušení skutečnosti.

Podivnost je složitá záležitost a podivné schopnosti mohou přinášet výhody i nevýhody. Ke každému podivnému, jako je třeba Bronwyn Bruntleyová, která má sílu jako „Captain Fantastic“, existuje jiný, jehož „moc“ spočívá v tom, že se nikdy nemůže přestat potit, ať je jakkoliv chladno (Cindy Keatingová, nevlídně označovaná spolubydlícími ve své smyčce jako Potnice Promočená), nebo někdo, kdo nemá ústa mezi bradou a rty, ale v dlani levé ruky a paží mu vede odpovídající průdušnice (Raj Agarwal). Ale i tyto domnělé nesnáze mají své výhody – Raj může jíst bez příboru, Cindy nevadí extrémní chlad – stejně tak má každá superschopnost své nevýhody. Například moje svěřenkyně Emma Bloomová dokáže na konečcích prstů roznítit plameny, ale když byla ještě malá, musela nosit azbestové pyžamo, protože si ve spánku často podpálila postel. To, že je Millard Nullings neviditelný, mu umožňuje nepozorovaně šmírovat ostatní, ale aby to dokázal, musí být úplně nahý, což je v chladných dnech dosti nepohodlné a v zimě zcela vyloučené.

Jak tedy vidíte – a pokud čtete tuto knihu, určitě to znáte z vlastní zkušenosti – nelze nás zredukovat na jednoduché stereotypy. Podivní nejsou superhrdinové, ale není třeba nás ani litovat. Tvoříme široké spektrum. V každé kategorii jsou výjimky, anomálie a hraniční případy, nemluvě o tom, že každý rok jsou objeveni noví podivní s dosud neznámými schopnostmi.

Účelem tohoto seznamu je poskytnout všeobecný obrázek šíře našich schopností a nejběžnějších kategorií, do nichž jsou tyto schopnosti rozděleny. Není však ani zdaleka vyčerpávající. Příroda se rozvíjí a mění, a když se ji snažíme přesně definovat, dokážeme jen to, že vypadáme jako blázni. Bylo by zbytečné snažit se zaznamenat každičkou známou podivnost. To by vyžadovalo samostatnou knihu, dvakrát tak tlustou, jako je ta, kterou právě držíte v rukou.

ŽIVELNÉ SCHOPNOSTI

I když tato nadání patří mezi ta nejpůsobivější a pozornost nejvíce přitahující, jejich výskyt se přeceňuje. Asi tak jeden z deseti může hovořit o nějaké živelné schopnosti, a ty ještě přesně nezapadají do daných kategorií. Znala jsem například jednu mladou dámu, která dokázala ovládat jen bláto (jde o kombinaci vodního a zemského živlu). Jeden chlapec jedl kompost a celý svůj život strávil v zahradě – protože do ní byl doslova zakořeněný arteriálními (tepennými) kořeny, které rašily z jeho chodidel a prorůstaly hluboko do země. Můžeme tohoto hocha nazvat zeměobráběčem? On se zemí nemanipuloval, když už, tak země zpracovávala jeho. Ale kam jinam ho zařadit? Takže, jak vidíte, tyto klasifikace jsou užitečné jen částečně, a i kdybychom se pokusili vytvořit subkategorie a subsubkategorie, hranice, které tak pečlivě namalujeme, se rychle smažou.

ZEMěOBRÁBěČI

Někteří zeměobráběči jsou schopni švihnutím zápěstí vyhloubit veliké jámy anebo vysílat přes duny vlny písku. Jiní využívají země jako média při manipulaci s věcmi, které v ní rostou, jako třeba má chráněnka Fiona Frauenfeldová, která dokáže donutit rostliny růst závratnou rychlostí. Za Desdemonou Frumpovou, na obrázku vlevo, se všude táhly kopretiny. Když kráčela, vyskakovaly za ní z půdy.

Kopretiny jí vyrůstají za chodidly.

INICIÁTOŘI OHNě neboli „JISKRY“

Iniciátor ohně dokáže roznítit oheň svýma rukama (jako Emma Bloomová) nebo prsty u nohou, anebo vydechuje oheň z úst jako umělec, který si říkal Lidská Sopka (viz obrázek). Jeden nechvalně proslulý rozněcovač ohně dokázal šlehat plameny ze zadní části těla až do vzdálenosti třiceti stop. Detaily ponechám na vaší představivosti.

Hraniční případ: Podivný chlapec jménem Ham Peggotty měl schopnost zhášet plameny slinami, kterých produkoval obrovské množství.

Říkal si Lidská Sopka.

GALVANIZÉřI

Těmito podivnými prochází tolik přebytečné elektřiny, že mohou napájet žárovky pouhým dotekem prstu. Ti nejnadanější dokáží přivolat blesky z oblohy. Jiní, jako Slemina Grayová, mají tělo, které se chová jako akumulátor, takže během výpadku proudu mohou sloužit jako záložní zdroje. Bylo pozorováno, že rozhlasové vysílání je v její přítomnosti silnější a příjem signálu čistší.

Slemina Grayová, lidský akumulátor.

ZALEDňOVAČI

Nejznámější z této party, Althea G., je vlivná mladá žena, jejíž schopnost tvarovat a vytvářet led je udivující. Dokáže vytvořit obří sochy z ledu, přivolat sníh a krupobití nebo jediným dotykem zmrazit lidi, zvířata a budovy.

Zdá se, že její srdce není tímto chladem nijak zasaženo; je známá svou laskavostí k zvířatům a malým dětem, věrností k přátelům a svou sentimentální poezií.

Domov zaledňovače… v létě.

Althea G., slavná zaledňovačka.

KROTITELÉ VODY A DEŠťOTVu˚RCI

Krotitelé vody našli už dávno své uplatnění v podnikání na moři. Jejich schopnost přivolat proudy a vlny dokáže navést do sítí celá hejna ryb, umožnit lodím plout rychle i v bezvětří, navigovat námořníky pryč od nebezpečných útesů – anebo je navádět přímo na ně. Jejich živelné příbuzné, dešťotvůrce, chovají farmáři v takové úctě, že někteří z nich žijí léta otevřeně v malých zemědělských komunitách mezi normálními a jsou chráněni jako posvátné talismany.

Významný příklad: Hlavní postava příběhu „O chlapci, který dokázal poručit moři“ z Povídek podivných.

Hraniční případ: Latoya Smithová dokázala, aby z oblohy pršely kobylky, a byla tak zodpovědná za několik meteorologických událostí, které si normální vykládali jako předzvěst biblické apokalypsy.

Krotitel vody při práci.

Krotitel vody Roy Chao byl odnesen… spolu se svým domem.

TVAROVAČI SVěTLA

Považují se za příbuzné živelníků, dokáží rukama odebrat světlo ze vzduchu a přesměrovat je. Jeden mladý muž, chráněnec slečny Písklavé jménem Julius, by mohl být právem nazýván pojídačem světla neboli fosfofágem, protože dokáže spolknout světlo a uskladnit je v těle pro budoucí využití.

Fosfofágní tvarovačka světla se chystá sníst svou přesnídávku.

ZEFÝROVÉ

Jsou známí i pod názvy mrakobankéři, vzduchochodci, poryvníci a cumulae. Tito živelníci dokáží velmi efektivně manipulovat se vzduchem a oblaky. Pod tímto termínem nacházíme široké spektrum subnadání, které sahá od ovládání velkých poryvů větru a formování mraků až po levitaci. Ti z nás, kteří jsou lehčí než vzduch, jako třeba moje chráněnka Oliva Abroholos Elefantová, se rovněž řadí mezi zefýry.

Hraniční případ: Podivnou Američanku Angeliku Minervisovou všude doprovází černý oblak vycházející z jejího zvukovodu. Dokáže tento mrak kdykoliv přimět, aby z něj pršelo, sněžilo anebo padaly kroupy. Nese tak v sobě schopnosti zefýra, dešťotvůrce a zaledňovače.

Angelika: kousek od toho a kousek od tamtoho.

Tvarovačka světla při práci.

MORFOLOGICKÉ SCHOPNOSTI

„Morfové“, jak se jim také někdy říká, jsou nadáni podivností formy. Někteří dokáží pozoruhodně měnit své vlastní tělo (například měniči tvaru), jiní zůstávají v nezměněné podobě, která je však nicméně pozoruhodně jedinečná (neviditelní, dissociáti).

NEVIDITELNÍ

Millard Nullings je pouze nejznámějším z neviditelných, ale existuje řada dalších. Někdy ovšem zůstávají v zapomnění, protože je lze tak snadno přehlédnout. Obecně začínají neviditelní mizet těsně před nástupem puberty a celý proces mizení je postupný. Začíná palci u nohou a postupuje výše, dokud nezmizí celé tělo. Někteří se zahalují do vrstev šatstva, aby skryli odhalenou kůži. Jiní, kterým to připadá únavné a ponižující (nemluvě o horku v létě), prostě zmizí a žijí svůj život v nahotě a osamění. Ti šťastní, které objeví ymbryny, se často stávají učenci. Protože konverzace může být obtížná, když ostatní nemohou číst z výrazu vaší tváře, mnozí najdou útočiště ve světě knih.

Neviditelná pózuje nahá ve fotosalónu.

ANATOMICKÉ UNIKÁTY

Lidské tělo se projevuje udivujícím množstvím forem – což je naprosto normální. Z podstaty věci není nic podivného na tom, když je někdo extrémně vysoký, malý, baculatý nebo má více či méně končetin, než je obvyklé, atd. Aby jedinec splnil podmínky pro to být podivným – a tudíž i vlastnit to jádro podivné duše, jež mu zaručuje vstup do časových smyček –, musí mít ještě jednu vlastnost, která je u normálního člověka nemožná, navíc. Například dissociáti dokáží oddělit svou hlavu od těla na několik hodin a posléze ji vrátit zpět, aniž by to na nich zanechalo nějaké zdravotní následky. Moje svěřenkyně Claire Densmorová má druhá ústa plná ostrých zubů vzadu na hlavě. Tato ústa jsou spojena se žaludkem druhým hrdlem. (Jednou, když spala, jsem tato ústa také slyšela mluvit latinsky. Domnívám se, že jsou zřejmě spojena i s malým sekundárním mozkem, který je ukryt někde v jejím těle.) Podivní hadí lidé nejsou jen ohební; dokáží vůlí roztavit své kosti, aby se vešli i do těch nejméně pravděpodobných míst. Někdy je pravá podivnost morfologicky jedinečných lidí skrytá anebo o ní ani oni sami nevědí, ale to nehraje roli. Vítáme mezi sebe každého, kdo má podivnou duši.

Sergej Andropov dokázal úmyslně zrosolovatět své klouby, takže byly extrémně ohebné.

MěNIČI PODOBY

Obecně platí, že svou podobu mohou měnit jen ymbryny, a to z lidské v ptačí a naopak. Výjimky z tohoto pravidla jsou tak mizivě vzácné, že během svého života jsem zaznamenala jen jednu: Francouz Hallonde se dokázal proměnit v psa. Většinu bdělého času trávil v psí podobě, tvrdil, že jako pes lépe spí a že jíst jako pes je nebetyčná legrace, protože i ty nejhorší zbytky se mění v cuisine gastronomique.

Monsieur Hallonde u stolu.

SCHOPNOSTI TÝKAJÍCÍ SE SÍLY

V podivném světě se síla projevuje ve dvou formách – jako síla těla a síla mysli. Dovolte mi osvětlit rozdíl mezi nimi.

SILÁCI

Docela dost podivných, jako třeba moje milá chráněnka Bronwyn Bruntleyová a její zesnulý bratr Viktor, se může chlubit neuvěřitelnou tělesnou silou. Bronwynino nadání vyniká nad ostatními méně šťastnými siláky tím, že dokáže svou sílu zjemnit, když zachází s křehkými předměty a lidmi. Ti, kteří to nedokáží, čelí v praxi problémům: mohou pít jen z kamenných šálků, nemohou vzít do ruky pero, aby se podepsali, a nemohou obejmout své drahé, protože hrozí, že by je umačkali k smrti.