VELKÁ KNIHA
HÁDANEK

SESTAVILA ADÉLA MÜLLEROVÁ

Copyright © Mgr. Adéla Müllerová

Copyright © Nakladatelství PLOT, 2010

ISBN 978‒80‒7428‒219‒5 (verze EPUB)

ISBN 978‒80‒7428‒220‒1 (verze MOBI)

ISBN 978‒80‒7428‒037‒5 (tištěná verze)

Co jsou vlastně hádanky a jak na ně

Hádanka je krátký, obvykle ústně předávaný literární útvar, mající formu rébusu s překvapivým rozluštěním (ona „překvapivost“ je vlastně docela paradoxní, vzhledem k tomu, že u většiny hádanek se správná odpověď spolu se zadáním traduje beze změny už po staletí). Dále můžeme hádanky rozdělit na dvě základní skupiny. První skupina zahrnuje hádanky založené na práci s metaforou a alegorií. K jejich rozlousknutí potřebuje luštitel větší či menší dávku vynalézavosti a důvtipu. Druhá skupina hádanek je charakteristická tím, že jejich pointa spočívá v žertu ukrytém buď v odpovědi, nebo zadání či otázce.

Hádanky nalezneme ve všech kulturách, a to již od jejich prvopočátků. Nejstarší písemné záznamy hádanek byly nalezeny na území dnešního Iráku na hliněných tabulkách a pocházejí ze 4. tisíciletí před Kristem. Podle starořeckých bájí zabil Oidipus sfingu strážící vstup do města Théby tím, že jako první uhodl její hádanku: „Které stvoření chodí ráno po čtyřech, v poledne po dvou a večer po třech, a čím víc nohou má, tím je slabší?“ Biblický Samson zase hádankou přelstil Filištíny (i když ta jeho byla opravdu těžká) a další příklady bychom našli i ve staré literatuře arabské nebo perské. Řecký filozof Platón ve svém spisu Ústava zmiňuje, že děti často hrají hru spočívající v dávání hádanek, a jeho žák Aristotelés považoval hádanky za natolik důležitý slovesný útvar, že do svého spisu o rétorice zahrnul kapitolu o jejich užívání.

Podle severské epické písně Edda se bůh Ódin, vládce severského panteonu, se svými nepřáteli často měřil hádáním hádanek, namísto zbraněmi. Na přelomu 18. a 19. století se skládání veršovaných hádanek, „šarád“, dokonce stalo oblíbenou kratochvílí vyšších kruhů. Hádanky můžeme také nalézt v řadě literárních děl té doby, například v románu Jane Austenové Emma. Způsob užití hádanek coby nástroje k poměřování sil či soutěžení o ty nejvyšší sázky je v současnosti vyjma pohádek s oblibou užíván i v populární kultuře – zmiňme třeba jejich klíčovou úlohu v opeře Giacoma Pucciniho Turandot nebo hádankový souboj Bilba Pytlíka s pokřiveným Glumem, který se odehraje v knize J. R. R. Tolkiena Hobit.

Ale jak na hádanky? Každému z nás se občas stane, že si přečte klasickou lidovou hádanku a nedokáže s ní hnout. Nebo nám někdo uloží hádanku v podobě otázky, a my nemáme sebemenší tušení, jaká věc, jev nebo bytost se pod onou obraznou definicí skrývá. Jenže se najdou i lidé, kteří téměř okamžitě vypálí správnou odpověď. Jak to dělají? Odhlédneme-li od možnosti, že dotyčnou hádanku už někdy slyšeli, můžeme říct, že důvody jejich úspěchu jsou čtyři – povaha, vzdělání, schopnost logického uvažování a trénink.

Dobrý hádankář by měl být pečlivý, trpělivý a schopný pracovat či přemýšlet i pod stresem, protože když nemůžeme na něco přijít, nevyhnutelně se dostáváme pod psychický tlak, což mívá negativní dopad na naši schopnost dotyčnou záhadu vyřešit.

Dobrý hádankář by měl být vzdělaný. Nemusí excelovat ve všech oborech, ale pokud hádanka vyžaduje znalosti z matematiky nebo přírodovědy, nejsnáze ji zodpoví ten, kdo se v těchto oborech vyzná.

Dobrý hádankář by měl být schopen logického uvažování – toho jsme více či méně schopni všichni, klíčové je právě ono „více“ či „méně“. Každopádně logické myšlení lze rozvíjet tréninkem, kterého se každému z nás dostává různou měrou.

Dobrý hádankář by měl trénovat, jenom tak se z průměrného luštitele stane mistr.

A právě k tomuto účelu vám může posloužit publikace, kterou právě držíte v ruce. Obsahuje více než 600 hádanek, což ji činí zcela unikátní, neboť tak rozsáhlá sbírka těchto slovesných útvarů u nás ještě nikdy nevyšla. Ještě nikdy neměli čeští čtenáři takovou příležitost k tréninku. Zkuste to a uvidíte, že vám to s každou desítkou či dvacítkou uhodnutých hádanek půjde lépe a lépe. A pokud se hádáním nechcete trápit sami, zapojte do něj i své blízké a po vzoru hrdinů dávných bájí či dobrodružných knih si dávejte hádanky navzájem. Nejenom že si tím procvičíte šedou kůru mozkovou, ale jistě tak strávíte spoustu zábavných chvil.

Matěj Barták

O ZVÍŘATECH

Kdo se ani krále nebojí vyhnat z postele?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Ve vodě se vykoupala,

suchá zůstala.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Cupe, dupe v lese,

nůši jehel nese.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Jede, jede lovec,

má červený konec,

kam ten konec strčí,

všude voda crčí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Slunce v trávě celé dny

natahuje hodiny,

crr– crr– crr.

V noci zase měsíček

natahuje budíček,

crr– crr– crr–.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Letí panáček přes boří,

sám k sobě hovoří,

má krátké nožičky,

červené nohavičky.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Vrkú, vrkú!

Sedláku, sedláku,

chudý, chudý!

Nasej hrachu, hrachu,

všudy, všudy,

pro mé zuby, zuby!

Kdo to zpívá?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Na lopatách to chodí a rohem to jí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Já jsem letec,

a když mohu,

vyletím si na oblohu,

vysoko až do oblak.

Hádej, kdo jsem? Přece…

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Jsem jenom kůže bez masa,

sedím na kůži s masem

a nesu kůži a maso.

Co jsem?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Malóčko a čerňóčky

a velkó kladó pohne.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Jak hluboko běží zajíc do lesa?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Když živo bylo, živé živilo,

a když umře, živé nosí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

U kamen sedá, ale nevaří,

přede a přede, práce se nedaří.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Jede, jede panáček,

má placatý zobáček,

kde voděnka crčí,

tam nosejček strčí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Měkké tlapky,

v tlapkách drápky.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Chodí ven každý den,

a přece je doma.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Ve dne mlčí,

v noci vrčí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Jde panna přes most,

peřiny nese na zádech.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Baží krejčík po úlehli,

na hřbetě si nese jehly.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Šest nohou, dvě hlavy, jeden ocas. Co je to?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Sousedův honec

má červený konec.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Chodí po poli Lušička,

vzadu vrtidlo,

vpředu kostěná vidlička.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Zpěvák není, a přece zpívá,

jezdec není, a na nohách má ostruhy.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Klubko nití, kdo tě chytí?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Visí, visí visatec,

pod ním stojí ušatec.

Jak visatec upadne,

ušatec ho popadne.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Bílá jak sníh,

nadutá jak měch,

opatrně našlapuje,

zobákem se krmí.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Má to čtyři rohy a představte si, že uprostřed je pes.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Kdo se obléká do penízků?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Chodí v koruně, král není,

nosí ostruhy, rytíř není.

Má šavli, husar není,

k ránu budívá, ponocný není.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Má sto jehel, žádnou nit.

Umí dupat, ne však šít.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Je strakatá, jí zelené a dává bílé.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Má to hlavu jako kočka,

má to ocas jako kočka,

mňouká to jako kočka,

a není to kočka!

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Heboučké je jako z vaty,

kožíšek má mourovatý.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Proč kohout zamhouří oči, když kokrhá?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Má to šest nohou,

dvě hlavy, dvě ruce,

čtyři uši a kráčí to po čtyřech.

Co to je?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Stoj kupka uprostřed dvora,

vepředu vidle, vzadu koště.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Kdy zajíce nejvíc bolí zuby?

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Maličká zvířátka,

šedivé kožíšky,

dlouhé ocásky,

černá očka,

ostré zoubky.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Bílé peří, červené bačkory.

Řešení→

O ZVÍŘATECH

Co jen mívá kočka a žádné jiné zvíře na světě?

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH

O ZVÍŘATECH