BEYOND THE GENDER BINARY

Text copyright © 2020 by Alok Vaid-Menon.

All rights reserved including the right of reproduction in whole or in part

in any form.

This edition published by arrangement with Penguin Workshop, an imprint

of Penguin Young Readers Group, a division of Penguin Random House LLC.

Translation © Lála Mysl, 2023

Cover and Illustrations © Adam (Terézia Poljaková), 2023

ISBN 978-80-242-8752-2

Obsah

ÚVODNÍ SLOVO

PROLOG

ZA HRANICE GENDEROVÉ BINARITY

Zpochybňování

Nepohodlnost

Biologie

Dominový efekt

A CO DÁL?

JAK POUŽÍVAT ZÁJMENA (PRONOUNS) A GENDEROVĚ CITLIVÉ VYJADŘOVÁNÍ?

SLOVNÍČEK POJMŮ

ÚVODNÍ SLOVO

Pokud držíš v ruce tuto knihu, jsi o krok blíž ke změně.

12. října 2022 byla česká a slovenská queer komunita brutálně připravena o dva své členy. Juraj Vankulič (on/oni) a Matúš Horváth (on/jeho) byli zastřeleni v bratislavském gay klubu Tepláreň a tento teroristický útok spustil řetězec protestů a projevů nevole vůči současné situaci queer komunity v Česku a na Slovensku. Diskriminace queer komunity je však něco, co tu bylo vždy, a teprve v posledních letech se především v Česku a na Slovensku konverzace o právech LGBTQIA+ lidí trochu více otevírá.

V roce 2019 v Česku uvedlo 55 % respondentů studie o LGBTQIA+ komunitě, že zažilo násilí kvůli své identitě.1 Ve studii publikované FRA 54 % procent trans respondentů (v porovnání s 47 % LGBT respondentů) uvedlo, že se cítí diskriminováni kvůli své identitě. 37 % respondentů bylo vystaveno diskriminaci při hledání zaměstnání a 27 % nahlásilo diskriminaci na pracovišti. Jeden z pěti lidí patřících do LGBTQIA+ komunity zažil diskriminaci při vyhledávání lékařské nebo sociální pomoci.2 Dle další studie z roku 2021 92 % lidí zažilo verbální diskriminaci, 29 % fyzické násilí a 17 % sexuální násilí zapříčiněné diskriminací vůči své identitě.3 Studie z roku 2020 také uvedla, že 67 členských zemí OSN má ustanovení kriminalizující nějaký druh stejnopohlavního konsensuálního chování. Šest členských zemí OSN může legálně trestat stejnopohlavní sexuální chování smrtí.4

Je mnoho důvodů, proč by se tato kniha měla dostat do tvých rukou. Možná jsi člen*kou české nebo slovenské LGBTQIA+ komunity, možná jsi rodič, prarodič, dítě nebo kamarád*ka, co se snaží pochopit svou blízkou osobu, nebo jsi možná jen narazil*a na tuto knížku při brouzdání uličkami knihkupectví. Tak jako tak, důvod, proč držíš tuto knihu, je jen jeden – změna.

Je třeba přestat z queer lidí dělat pouhé statistiky, tragické články na internetu, smutné příběhy nespravedlnosti. Je třeba vytvářet systémové změny, které budou ochraňovat queer komunitu, a je třeba přestat ji vidět jako něco zvláštního a nepochopitelného. Proto také vznikl překlad této knihy – aby se queer příběhy, se všemi svými krásami i strastmi, dostaly mezi lidi, aby se rozšířilo povědomí o trans* komunitě. Pro překlad právě této knihy jsme se rozhodli, protože v krátkém a přístupném formátu podává solidní základy pro pochopení trans a nebinárních identit, a přestože vychází z amerického kontextu, na což nemůžeme zapomínat, stává se první knihou, která toto téma takovým způsobem v našem jazyce přináší.
Věříme, že bude důležitým pomocníkem pro všechny generace na jejich cestě dozvědět se něco více o životě za hranicemi genderové binarity. Autor*ka knihy se identifikuje jako nebinární, což znamená že není ani mužem, ani ženou. V anglickém originále proto autor*ka používá zájmeno „they“. My jsme se rozhodli používat u časovaných sloves koncovky obou rodů, které jsme oddělili hvězdičkou. Více o použití rodově citlivé češtiny včetně slovníčku pojmů a rozcestníku najdeš na konci knihy.

Čtením této knihy se stáváš součástí změny. Není lehké čelit brutalitě reality, ať už jsi členem queer komunity, nebo ne. Realitou je, že všichni jsme součástí systému, který diskriminuje různé skupiny lidí, ať už jde o jejich sexualitu, pohlaví, barvu pleti, národnost, finanční situaci nebo cokoliv jiného, a je naší zodpovědností bojovat za změnu. Bojovat proti každodenní diskriminaci tím, že budeme vzdělávat sami sebe a ostatní, že se postavíme šikaně jak mezilidské, tak vládní a že se společně budeme snažit pochopit jeden druhého.

Chceme ti poděkovat, že čteš tuto knihu, že jsi součástí změny k lepšímu. Možná obsah této knihy změní život tobě nebo někomu tobě blízkému.

Nepřestávejme bojovat.

PLUSKOLEKTIV+

Tato kniha je věnována všem,

kteří se někdy cítili být příliš

a zároveň ne dost – AVM

PROLOG

Tato kniha pojednává o genderové binaritě. Konkrétně o tom, proč se musíme definitivně posunout za její hranice.

Genderová binarita je kulturní přesvědčení, že existují pouze dva vzájemně se vylučující gendery: muž a žena. Toto přesvědčení je nástrojem moci, sloužícím k šíření konfliktů a rozporů, místo toho, aby oslavoval diverzitu a kreativitu.

Věřím, že si zasloužíme více možností. Především proto, že tento iluzorní výběr mezi chlapcem a dívkou, mužem a ženou, mužským a ženským není přirozený – je politický. Skutečný problém nespočívá v tom, že existují genderově nekonformní lidé, ale v tom, že jsme vychováváni tak, abychom věřili v existenci pouze dvou genderů.

Genderová rozmanitost je nedílnou součástí naší existence. Vždy tomu tak bylo a vždy tomu tak bude.

Existuje obrovský rozdíl mezi tím, jak o genderově nekonformních lidech mluví vláda a média, a realitou našich životů. Tato propast se jen stále více prohlubuje… Zatímco čelíme stále silnějším předsudkům a obtěžování na veřejnosti, objevují se další politické strategie, které se nám vysmívají, a veřejná prohlášení, která nás přehlížejí. To, co se děje, není náhoda; je to záměr. Funguje to tak odjakživa: Nejlepší způsob, jak nechat určitou skupinu lidí zmizet, je démonizovat ji. Její vymizení se pak stává aktem spravedlnosti a nikoli diskriminace.

Ve skutečnosti jde ale stále o diskriminaci a je na čase, abychom to začali řešit.

To, že jako genderově nekonformní lidé často nemůžeme na veřejnosti existovat, aniž bychom se báli o svou bezpečnost, je nepřijatelné.

Problém není v tom, že neumíme být správnými muži nebo ženami, problémem jsou kritéria, podle kterých je tato správnost posuzována.

ZA HRANICE GENDEROVÉ BINARITY

Ve dnech, kdy se cítím nejkrásnější, zažívám nejvíce strachu.

Říkají nám, abychom „byli sami sebou“, ale pokud budete pozorně naslouchat, skrývá se v této větě více: „… až potud, kde nám to začne být nepříjemné.“

Buďte sami sebou až potud, kde jim to začne být nepříjemné.

Vždycky tam existuje nějaký limit. Zlomový bod. Když jednou překročíte hranici, pak jste „příliš“ a vykážou vás do patřičných mezí.

Tak se přijetí sebevyjádření stává podmíněným. Vyjádřete se pomocí této šablony, za těchto omezení, v tomto časovém limitu. No tak, běžte! Honem! Jako byste měli namalovat svůj autoportrét na cizí fotku. Samozřejmě je to možné, ale proč se vůbec snažit, když máte po ruce plátno?

A je to opravdu volba, pokud si nemůžete zvolit možnosti, které jsou vám dány?

Onehdy jsem š*la ven v tyrkysových šatech, fialové rtěnce a s plnovousem. Vždycky, opravdu odjakživa, jsem miloval*a barvy. Naše stará rodinná fotoalba připomínají spíše módní časopisy. Je mi tam pět let a mám zářivé tričko s květinovým vzorem, fuchsiové kraťasy, růžovou krabičku na oběd a obrovský úsměv navrch.

Na barvách se mi líbí to, že když je smícháte dohromady, stanou se něčím víc než jen součtem svých částí, stanou se něčím úplně novým. Nikdo se neptá: „Ale jsi teda spíš modrá, nebo spíš zelená?“ Tyrkysová není modrozelená, ale tyrkysová.

Ale tady předbíhám. Zpátky k tomu dni. Musím se přiznat, že jít ven v takových šatech byla hloupost. Newyorské zimy jsou neúprosně studené a já vyrazil*a na nákup jen v šatech, bez kabátu.

Scházel*a jsem dolů po Šesté avenue, když na mě dva lidé začali ukazovat a křičet: „Támhle je muž v šatech! Hej, všichni! Podívejte! Je tam muž v šatech!“ Rozhlédl*a jsem se kolem dokola, ale nikoho takového jsem neviděl*a, – žádní muži v šatech tam nebyli. A i kdyby, co je na tom tak pozoruhodné, natož urážlivé? Vždyť je to jen kus oblečení! Je to jako volat: „Haló, všichni, koukejte! Je tu… lampa!“