Angličtina pro lamy 2

Copyright © Ladislav Čech, 2019

ISBN 978-80-242-6433-2

Chapter fifty-eight:

Zpátky na začátek

Začít knihu kapitolou padesát osm je možná neortodoxní a provokativní počin. Vysvětlení je ale více než prosté. Předchozích padesát sedm kapitol z prvního dílu mi k tomu dává pomyslné právo. Můžete nesouhlasit, ale aspoň budu mít jistotu, že se z nadpisů naučíte poctivě počítat (téměř) do sta. Vítejte tedy v druhé řadě lamích příběhů.

A hned zčerstva se vás zeptám. Už jste někdy položili tiskovému mluvčímu nějakou otázku? A dozvěděli jste se, co jste potřebovali? Pokud ano, patříte k těm šťastnějším z nás. Tiskoví mluvčí totiž mají v popisu práce odpovídat na něco úplně jiného, než jsou tázáni. U některých svých studentů jsem míval pocit, že je čeká právě kariéra tiskových mluvčích. Některým stačilo položit notoricky známou otázku

Do you speak English?

Často jsem zejména u začátečníků slýchal odpověď

*Yes, I speak.

Je to taková ta chyba, která ve výsledku nic neubírá na srozumitelnosti, formálně je ale špatně. Naštěstí většina z vás zná správnou odpověď

Yes, I do.

Stejně je třeba postupovat u otázky „do you like…?“

Tedy žádné

*Yes, I like.

Zase je namístě

Yes, I do.

Jenže ono to kupodivu u začátečníků nekončí. Kdybych mírně pokročilému studentovi položil třeba otázku

„Máš problém?“

Do you have a problem?,

možná by znejistěl a odpověděl

*No, I haven’t.

V takovém případě je mi ovšem naprosto jasné, že problém má. Uznávám, že sloveso have je poměrně matoucí. Je to proto, že samo může fungovat jako pomocné sloveso ke tvoření otázek. Výše uvedená otázka by stejně tak mohla znít

Have you got a problem?

V tomto případě by No, I haven’t bylo na místě. Ovšem správná odpověď na

Do you have a problem?

zní

No, I don’t. A v případě sebekritického respondenta

Yes, I do.

Celý zádrhel tkví v tom, že my Češi uvažujeme ve stylu „ano, mám“, „ano, mluvím“ a podobně. U Angličanů je to ale jiné. Naštěstí existuje velmi snadná rada. Když tvoříte krátké zdvořilé odpovědi, vraťte se na jejich konci vždycky na začátek původní otázky. Přesně tam, kde se nachází pomocné sloveso tvořící otázku. Podotýkám, že pod pojmem krátká zdvořilá odpověď mám na mysli něco navíc k „yes“ a „no“.

Do you…? – Yes, I do.

Does he…? – Yes, he does.

Have you…? – Yes, I have.

Has she…? – Yes, she has.

Ve vší slušnosti můžete samozřejmě odpovídat i záporně, nic vám v tom nebrání.

Do you…? – No, I don’t.

Does he…? – No, he doesn’t.

Have you…? – No, I haven’t.

Has she…? – No, she hasn’t.

Uvedené pravidlo se dá velmi snadno dodržet, chce to jen dobře poslouchat otázku. Bude tomu tak i v jiných případech. Poprosím vás opět o krátké zdvořilé odpovědi. Můžu vám napovědět?

Can I give you a clue?

Ano, můžete.

Yes, you can.

To jsem rád. Budu mít aspoň pocit, že jsem někomu užitečný. Měl bych vám napovědět hned?

Should I give you a clue at once?

*Ano, měl by jste.

Přátelé, odpusťe, tenhle rýpanec do českého pravopisu jsem si prostě nemohl nechat ujít. Kolegové češtináři se

teď dozajista spiklenecky usmívají. Zároveň mi ona věta posloužila, abych pozdě příchozím připomenul, že hvězdičkou budu označovat chybné příklady.

Ano, měl byste.

Yes, you should.

Dobrá, poradím vám. Budete poslouchat pečlivě?

Will you be listening carefully?

Ano, budeme.

Yes, we will.

Tak se do toho pustíme. Jste připraveni?

Are you ready?

Ano, jsme.

Yes, we are.

Opravdu mě posloucháte? Are you really listening to me? Ano, posloucháme.

Yes, we are.

Dobrá, věřím vám. A věřím vám, že teď už v zásadě žádnou krátkou zdvořilou odpověď nezvoráte. Ale je tu přece jen drobná past, do které se můžete dostat. Například na takovou nabízející otázku, zdali byste rádi trochu kávy

Would you like some coffee?, je asi nejpatřičnější odpověď Yes, please.

Anebo

No, thank you.

A tak se ptám. A přímo nabízím. A snad se úplně nevnucuji. Chtěli byste další kapitolu?

Would you like another chapter?

Jako člověka mě více potěší yes, please, jako učitele mě potěší i správné no, thank you.

Chapter fifty-nine:

Dejte mi lajk

Naprosto nepochybuji o tom, že mí čtenáři už profesionálně dospěli natolik, že by z úst nevypustili kdysi oblíbenou chybu

*have you like…?

Protože bezpečně vědí, že správná verze ke zjištění, co má někdo rád, zní

do you like…?

Ale možná někteří ještě znejistí v rozlišení do you like

a would you like. Jestli chcete

if you like,

můžeme se na to ještě jednou společně podívat. Mám chuť vám to ještě jednou vysvětlit.

I feel like explaining it to you once again.

Chtěli byste si to zopakovat? Would you like to revise it? Baví vás opakování?

Do you like revising?

Opakování je matka moudrosti. Otec je vždy neznámý. Zřejmě i v tomto případě. Máte rádi spekulace?

Do you like speculations?

Chtěli byste teď spekulovat o otci se mnou?

Would you like to speculate about the father with me now?

Ubezpečuji vás, že by to nikam nevedlo. Bylo by to něco jako

something like,

debata o tom, jestli bylo dřív vejce, nebo slepice. Většina spekulací totiž nikam nevede. Ať se vám to líbí, nebo ne.

Whether you like it or not.

Ale znám jednoho pána, který zastává názor, že není nad spekulace.

There is nothing like speculations.

Je mu to podobné.

It’s just like him.

Občas se chová jako maniak.

Sometimes he behaves like a maniac.

Nic proti tomu, ale mám jiný návrh. Pojďme raději seriózně bádat. To už je lepší.

That’s more like it.

Je větší pravděpodobnost, že se dobereme pravdy. Tedy když budeme seriózně bádat. A zkoušeli jste to už někdy? Jaké to vlastně je?

What is it like?

Vypadá to jako pořádná dřina.

It looks like hard work.

Předpokladem každého vědeckého výzkumu je stanovení hypotézy a její následné potvrzení nebo vyvrácení. Napadá vás snad nějaká hypotéza teď v devět hodin večer? Jestli ano, je to chvályhodné.

Rád bych řekl, že si vaší snahy cením.

I would like to say that I appreciate your effort.

Ale já prostě vím, že to takhle nepůjde.

I sipmly know it won’t work like this.

Takhle večer mám radši lenošení.

I like idling better.

Je to takové lidštější.

It’s more manlike.

Proto bych vás chtěl poprosit, abyste si to nechali na zítra.

I would like to ask you to leave it for tomorrow.

Myslím tím hypotézy a tak podobně.

I mean hypotheses and the like.

Prostě dneska už se mnou nehnete. A raději mě ani nenuťte. Bývám někdy po dlouhém dni neohrabaný jako slon v porcelánu.

Like a bull in a china shop.

A mohl bych i způsobit nějakou škodu. To přece nechcete. Pro dnešek je tedy otec neznámý a zítra se uvidí.

Vypadá to, že jsme u konce.

It looks like we are finished.

Můžete se tedy vrátit ke svým facebookům. A jestli chcete, můžete mi dát i lajk.

You can even like me if you like.

Chapter sixty:

Můj život ve škole

I study *on grammar school. *I am learning English for 2 years. I *very like it. I don’t know what is the best *way how to learn English. *Some guy told me that you must study *much.

*According to me, you must be *talented for languages. I got an A *from German last semester but my English is not *very well. *Sometime lessons aren’t *enough interesting and I am

*boring there. And it is always too hot in the *class. We have a test *from English on Monday. But I don’t feel like *study. I am too *much lazy. *We are going to study for the test with

*my friend. *Or better said, he is going to teach me in his *family house. *Interesting is that he still enjoys it. I don’t know

*what does it mean. *Maybe that he loves me. If I pass the test, *Mr Teacher will be glad.

Tolik výpověď jedné nezdárné studentky. Tuším z povzdálí souhlasně chápavé úsměvy kolegů angličtinářů, protože podobné „slohové práce“ nejsou ničím výjimečným. Tak to dopadá, když se v angličtině snažíme vypomáhat si češtinou. Někdy nám bohužel prokazuje med-

vědí službu. Pojďme si tedy vysvětlit, jak uvedené chyby napravit.

Studuji na gymnáziu.

I study at grammar school.

Dokonce ani I study grammar school by se sem nehodilo, protože byste říkali, že studujete třeba budovu školy a podobně.

Učím se anglicky už dva roky.

I have been studying English for two years.

Rozhodně sem patří předpřítomný čas, protože vaše snažení začalo v minulosti a doteď trvá. S většími či menšími úspěchy.

Mám ji moc ráda.

I like it very much.

Tahle chyba patří k těm nejčastějším.

*This mistake belongs to one of the most frequent ones.

Přátelé, chyby nikomu nepatří, proto nelze užít sloveso

belong.

This is one of favourite mistakes. Nejlepší způsob, jak se něco naučit, zní The best way to learn something.

Jeden chlápek bude

a guy.

Když musíte hodně studovat,

you must study a lot.

Když já chci říct podle mě, existují lepší způsoby vyjádření. Například

in my opinion, I think, I believe atd.

Pokud má někdo na jazyky talent, můžete použít kupříkladu frázi

She has a talent for languages.

Známkování vyřešíme jinou předložkou u předmětu, tedy

I got an A in German.

Moje angličtina není moc dobrá.

My English is not very good.

Sometime znamená někdy v budoucnu nebo někdy v minulosti, ovšem spíše jednorázově, enough patří za přídavné jméno a boring znamená nudný. Někdy/občas hodiny nejsou zajímavé a já se tam nudím zní

sometimes lessong aren’t interesting enough and I am bored there.

Class je třída jako skupina studentů, kdyžto třída učebna je classroom.

V pondělí máme test z angličtiny.

We have an English test on Monday. We have a test in English on Monday.

Nemám chuť studovat přeložíme jako

I don’t feel like studying.

Jsem příliš líný.

I am too lazy.

Budu studovat s jedním svým kamarádem. Takže tam budu já a můj kamarád. Dvě osoby. Věta ze slohovky by naznačovala, že tam budou minimálně tři lidé. My a můj kamarád. Krom toho může vyznít tak, že máte jen jednoho kamaráda. Správná verze je

I am going to study with a friend of mine.

Lépe řečeno se řekne

or rather.

*Family house je čechismus non plus ultra. Nic takového jako rodinný domek v angličtině není. Mají dům, a house, mají samostatně stojící dům, a detached house, mají polovinu dvojdomku, a semi-detached house. Je lepší se spojení rodinný dům úplně vyhnout. Lépe řečeno, bude mě učit ve svém rodinném domku / u něj doma.

Or rather, he is going to teach me in his house/at his place.

Zajímavé je, že to stále spousta lidí neví.

It is interesting that a lot of people still don’t know about it.

Vím, co to znamená.

I know what it means.

Nikdy předtím se o tom nedozvěděli. A možná je to nezajímá.

Maybe they are not interested in it.

Nebo jim to pan učitel nikdy neprozradil. Jeho příjmení téměř jistě nebylo Teacher. Možná to byl Mr Dvořák, Mr Sekanina nebo Mr Smolík. Takže prosím nikdy více už žádný *Mr Teacher. Jako že se Mr Čech jmenuju.

Jestli udělám ten test, pan (učitel) Čech bude rád.

If I pass the test, Mr Čech will be glad.

Pokud ale trváte na přímém oslovení pane učiteli, paní učitelko, doporučuji variantu Sir/Miss. V tomto případě bez ohledu na to, jestli je paní učitelka vdaná, či nikoli.

Chapter sixty-one:

To

Pokud se vám pod názvem této kapitoly vybavil název slavného hororu, jste na správné stopě. A pokud jste onen film viděli, tím líp. Jistě si vzpomenete, že v něm najednou začaly mizet některé postavy. Nejdřív jedno dítě, pak další. Ne že bych chtěl strašit děti, ale i v této kapitole se bude něco ztrácet, tak pozor na to.

Je sobota večer.

*Is Saturday night.

Je deset hodin.

*Is ten o’clock.

Venku je zima.

*Outside is cold.

Prší.

*Rains.

Je nepříjemné být venku.

*Is unpleasant to be outside.

Je čas jít domů.

*Is time to go home.

Nebo si aspoň obstarat deštník a něco na zahřátí. Ale já bych to viděl spíš tak, že je čas uvést na pravou míru jednu věc. V češtině jsou případy, kdy si nemusíme lámat hlavu s vyjádřením podmětu. Nejsou výjimečné věty jako

„Sněží.“ „Prší.“ „Pracují.“ Co slovo, to věta. V angličtině si takový stručný luxus dovolit nemůžeme. Protože každý Angličan ví, že „to sněží“, „to prší“, „oni pracují“ atd. A proto se vás ptám. Už vám dochází, kdo je dnešním pohřešovaným? Už vám TO dochází? Pokud ano, opravte se prosím.

Je sobota večer.

It is Saturday night.

Je deset hodin. It is ten o’clock. Venku je zima. It is cold outside. Prší.

It is raining.

Je nepříjemné být venku.

It is unpleasant to be outside.

Je čas jít domů.

It is time to go home.

Velmi správně. Zajímavé je, že… (*Interesting is that…)

se necháte nachytat a podobnou chybu uděláte znova.

Držte se raději osvědčeného postupu.

It is interesting that…

Je zajímavé, že děláte takové chyby.

It is interesting that you make such mistakes.

Někdy je těžké se to naučit. Sometimes it is difficult to learn. Někdy je těžké to pochopit.

Sometimes it is difficult to understand.

Je možné, že to nikdy nepochopíte.

It is possible that you will never understand.

Je však důležité nenechat se odradit.

However, it is important not to get discouraged.

A zkoušet to znova a znova. Bez ohledu na to, kolik dětí se během toho ztratí. A tak vás ještě jednou prosím, dejte si na TO pozor.

P. S. Ten film jsem nedokoukal.

Chapter sixty-two:

Řekni, kde ty hlásky jsou

Milé děti, hrajete si rády na schovávanou?

Do you like to play hide-and-seek?

Co kdybychom dnes pozvali do hry anglická písmena? Některá z nich jsou totiž pořádná čísla! (Kolegové jazykáři, nebojte, nezbláznil jsem se ani jsem nepřeběhl na stranu matematiků. Aspoň prozatím.) A jaká budou pravidla naší hry? Jednoduchá. Před pikolou za pikolou nikdo nesmí stát, nebo nebudu hrát.

Je to totiž tak, že některá písmena si sice náležitě užívají, když je píšete, jsou ale tuze nerada, když se o nich v určitých slovech slyší. Zkuste se zaposlouchat.

Try to listen. [lisn]

Někdo si tu hvízdá.

Somebody is whistling. [wisliÎ]

Deset, dvacet T! Mělo si najít lepší úkryt. Takhle jsme ho odhalili hned. Kdyby se schovalo za hradem z písku

behind the sand castle [ka:sl],

možná bychom ho našli mnohem později. To třeba takové písmeno B na to šlo jinak. Rozhodlo se vyšplhat na strom.

It decided to climb up a tree. [klaim]

Ale jsem na pochybách

in doubt [daut],

jestli nemělo raději najít jiný úkryt. Ve skutečnosti to byl poměrně hloupý nápad.

Dumb idea. [dam]

Deset, dvacet B! Mělo totiž smůlu, že byl podzim.

Autumn. [o:təm]

Deset, dvacet N!

To přece ví každý, čím je podzim zvláštní, že ano, Květuško? No ale obraťme list.

To přece ví každý.

Everybody knows that. [nəUz]

Deset, dvacet K!

Kdyby se schovalo v cizí zemi

in a foreign country [forin],

to by bylo jakékoli hledání příliš náročné. Deset, dvacet G!

Tak už jsme načapali pět protihráčů. T, B, N, K a G. Tak kdo nám ještě zbývá, ví to někdo? Nehlaste se všichni. Proč tak zarputile mlčíte? Už vás to nebaví, co? Radši byste si hráli na rytíře.

Table of Contents

Chapter fifty-eight: Zpátky na začátek

Chapter fifty-nine: Dejte mi lajk

Chapter sixty: Můj život ve škole

Chapter sixty-one: To

Chapter sixty-two: Řekni, kde ty hlásky jsou