MENOPAUZA

IVANA AŠNBRENEROVÁ

MENOPAUZA

TĚLO A DUŠE V HARMONII

EUROMEDIA GROUP

Ivana Ašenbrenerová

Menopauza

Copyright © Euromedia Group, k. s., 2020

Ivana Ašenbrenerová, 2020

All rights reserved

ISBN 978-80-242-6874-3

PŘEDMLUVA

Milé čtenářky,

přemýšlela jsem, jaké oslovení použít. Nakonec jsem zvolila slovo, které jasně definuje, pro koho jsem knihu psala. Pro ženy.

Kniha je totiž o životní etapě, o které pořád nechceme moc mluvit. O menopauze. Jako novinářka jsem napsala spousty článků na téma „přechod“ a dost mě překvapilo, že právě tyhle četly ženy s velkým zájmem.

Položila jsem si otázku, proč? Proč je to tak zajímavé téma? Ptala jsem se kamarádek a popravdě jsem je musela dost přesvědčovat, aby o téhle převratné etapě začaly mluvit. Jako by šlo o něco, co do našeho života nepatří.

Stárnutí se bohužel dnes moc nenosí, moderní je být co nejdéle mladý a přitažlivý – a někdy za každou cenu. Přitom stárnout neznamená být méně přitažlivá, zajímavá či aktivní. Naopak!

Jasně, v přechodu už nejsme sice mladé a nalhávat si opak je nesmysl. Proč nebýt upřímné a nepřijmout s pokorou fakt, že to tak je? Pokora ale neznamená rezignace. Naopak, s každou vráskou máme v něčem oproti dvacítkám navrch.

Možná jsme starší, ale taky bohatší. Bohatší o životní zkušenosti, moudřejší, citlivější, zralejší, chytřejší. A proč to v období menopauzy nevyužít na tisíc procent? Nebát se nových výzev, zkoušet, plnit si dál svoje sny, bourat i budovat, vrásky nevrásky.

Když jsem se rozhodovala, že napíšu knihu právě o tomhle období žen, přemýšlela jsem taky, co bych v ní chtěla ostatním ženám předat. Mám vůbec právo něco předávat? Něco radit? Můžu si to dovolit? A došlo mi, že už vlastně opravdu můžu. A nejen proto, že i já se teď vezu na přípravných vlnách směřujících k menopauze a vím, jak někdy tohle období náročné může být. A že je fajn, když se najde někdo, kdo vám nabídne nějakou vychytávku, která pomůže s návaly, pocením, nespavostí nebo čímkoli, co k přechodu patří a může patřit.

Nemám patent na rozum, ale budu ráda, když v mé knize najdete pomocníka na cestě do té „jiné“ etapy života. Je v ní spousta tipů, jak řešit nejběžnější příznaky, které menopauzu provázejí (a období před jejím nástupem), a to hlavně alternativního charakteru. Chcete-li ale řešit vše, co s přechodem souvisí, s doktory a chemií za zády, proč ne. Je to vaše volba a někdy to ani jinak nejde. Nejsem ta, která by vám říkala, co musíte a co ne.

Je to vaše menopauza. Nejsem lékař, ale jsem ženská jako vy, která se snaží zvládnout všechny peripetie života, jak jen to nejlépe jde. A když to jde, tak raději bez pomocí chemie a s přírodou za zády.

Menopauza je tak trochu dlouhá, někdy dobrodružná, expedice do další etapy našeho života. Můžeme ji zvládnout s pomocí nejrůznějších medicínských zázraků, ale můžeme se ji pokusit zvládnout přirozeně. Tak, jak to cítí naše tělo a hlava. Svou vlastní cestu si ale každá z vás musí najít sama.

Všechny moje rady jsou „posvěcené“ odbornicemi nebo jsou otestovány mými kamarádkami a kolegyněmi, které klimakteriem procházejí. Každá má něco, co by vás mohlo inspirovat a znovu nabít pozitivní energií.

Já se rozhodla jít po své cestě. Když to půjde bez chemických berliček, jen dobře. Zatím to jde. A pokud patříte k stejně smýšlejícím ženám nebo tápete a hledáte ve světě informací, pak to zkuste taky. Možná vám v tom pomůže i tahle kniha. Ve finále je to ale stejně jen na vás. Tak vám přeju (a sobě taky) pevné nervy, trpělivost, nadhled, spoustu energie, dobré nálady a elánu do všeho, co ještě chcete v životě zkusit. Není toho málo, věřte mi.

Ivana Ašenbrenerová

PODĚKOVÁNÍ

MUDr. Magdaleně Dostálové, psycholožce a psychoterapeutce z Poradny pro rodinu, manželství a mezilidské vztahy v Praze

Mgr. Jitce Nesnídalové, psycholožce a koučce z Prahy

MUDr. Heleně Máslové, psychogynekoložce a gynekoložce z Centra psychosomatické péče v Praze

MUDr. Pavle Brychtové, gynekoložce a zástupkyni primáře Gynekologicko-porodnické kliniky ve Zlíně

MUDr. Haně Fifkové, sexuoložce a psychoterapeutce, autorce mnoha knih, například Erotické fantazie žen, O sexu s Hankou a dalších

Adéle Zrubecké, spolumajitelce české společnosti Nobilis Tilia s.ro.o., která se zabývá výrobou certifikované přírodní a aromaterapeutické kosmetiky, lektorce a autorce knihy Aromaterapie v životě ženy, Aromaterapie podle ročních období

Daně Šímové, nutriční terapeutce, specialistce dětské a sportovní výživy

PhDr. Ivě Málkové, obezitoložce a zakladatelce STOB, odbornici na výživu

PaeDr. Haně Toufarové, cvičitelce a lektorce cvičení Fit Pain Free, trenérce sportovního aerobiku, školitelce mnoha programů

A všem mým kamarádkám, které mi pomohly svými tipy, radami a zkušenostmi. Nebýt jich, těžko by kniha vznikla :-)

MENOPAUZA – PŘECHOD DO JINÉ ETAPY ŽIVOTA

Kdy přijde a jak bude probíhat? Odpovědi, které potřebujete znát, ale nemusíte se jich bát!

Co se mi vybaví pod slovem menopauza? Startovní čára do nového života. Přestávají fungovat vaječníky, přestávají fungovat ženské pohlavní hormony estrogeny, začínají návaly horka, zarudlý obličej, nadměrné pocení, bušení srdce, přichází nespavost, podrážděnost, deprese, úzkost, nesoustředěnost, náhlé změny nálad, protože když v noci nemůžeme spát, přepadají nás nepříjemné (bůhsuď proč právě ty špatné) vzpomínky a spřádáme katastrofické scénáře a podléháme sebelítosti, což na dobré psychické pohodě a zdravému sebevědomí rozhodně nepřidá. S tím ruku v ruce přichází vysoký tlak, cukrovka, revma, osteoporóza… Taky vrásky jsou vidět víc, a i když se snažíme sebevíc, těch pár kilo navíc prostě neshodíme, a tak si začneme připadat nežádoucí a neatraktivní. Vyrovnat se s tím dá pořádně zabrat. Řekla bych, že klimakterium je zhruba jako puberta. Jednoho krásného dne se probudíme, a jsme prostě jiné, nějaký čas se se všemi změnami a problémy víceméně vyrovnáváme, stejně jako puberťáci lezeme okolí na nervy a pak se zase jednoho krásného dne probudíme a všechno je zase OK a jsme to zase my – i když bez estrogenu, ale pořád jsme to my, krásné a silné ženy!                                   

(Lenka, 60 let)

Ať chcete nebo ne, jednou to potká každou ženskou. A přestože vám možná okolí a lékaři namlouvají, že o nic nejde a že tím prostě musí projít každá, tak jednoduché to není. Před pár lety jsem si to také říkala, ale teprve ve chvíli, kdy jsem zjistila, že stojím na prahu menopauzy, jsem si uvědomila, že snadné to není ani trochu. Jistě, není to žádná tragická nemoc, na kterou se umírá. Jde ale o hodně. O cestu k sobě samé. O hledání harmonie, kterou najednou naruší hormonální turbulence ve vašem těle. Pro spoustu žen je menopauza spíše strašákem, o kterém raději nemluví. Mlčí o ní dokonce před kamarádkami a jen málokterá narovinu řekne: „Jsem prostě v přechodu.“ Jako by se to nehodilo do téhle společnosti plné krásných, mladých a silných lidí. Na druhou stranu bychom si měly uvědomit, že je to přirozená fáze reprodukčního života, výzva, kterou buď přijmeme, nebo před ní rezignujeme.

TAKŽE: JE TO MENOPAUZA, PERIMENOOPAUZA NEBO PREMENOPAUZA?

Nejste si jistá, ve které fázi se právě nacházíte? Menopauzu odborníci definují jako poslední menstruační krvácení, tedy takové, které řídí vaječníky. Ještě jednodušeji řečeno, menopauza je datum vaší poslední menstruace. Tohle období je velmi individuální, ale nastává většinou mezi 48. a 51. rokem věku, ale může přijít téměř kdykoliv. Premenopauza je období, které předchází menopauze. Je to doba, kdy pořád ještě funguje menstruační cyklus, a to do 12 měsíců před menopauzou. To se už začínají objevovat akutní příznaky takzvaného klimakterického syndromu.

Lékaři i laici dost často zaměňují termín menopauza s termínem klimakterium (perimenopauza). Klimakterium je období, kdy žena přechází z plodného věku do období poklesu funkce vaječníků. V té době už se objevují hormonální, fyzické i psychické změny. Tohle období začíná zhruba jeden rok před menopauzou a poznáte ho celkem snadno. Začínají se totiž ozývat nejrůznější obtíže. Běžně se objevuje po 45. roce věku, pokud se objeví dříve (třeba kolem čtyřicítky), znamená to, že vás potkala menopauza předčasná. V okamžiku, kdy 12 měsíců po poslední menstruaci přestanete menstruovat, nacházíte se v postmenopauze. Procesy a změny v období přechodu nemají často jasné hranice ani data, proto se také často používá termín perimenopauza, který v sobě zahrnuje období „kolem menopauzy“, tedy od prvních změn v cyklu (premenopauza), přes menopauzu samotnou, až k postmenopauze.

Pravdou je, že menopauza není událost, ke které dojde z jednoho dne na druhý. Je to proces, který zpočátku ani nemusíte zaregistrovat. Popravdě, já to ze začátku taky nevnímala a spoustu probíhajících příznaků jsem přikládala docela jiným věcem. Nárůst váhy, únava, bolest kloubů – koho by napadlo, že za to může blížící se přechod? Kdybychom měli být opravdu striktní, pak menopauzu nemůžeme zažívat, pokud stále menstruujeme, i když třeba nepravidelně. Pokud to tak je a menstruujete třeba jednou za tři měsíce, pak nic, a zase začnete, nejste pořád ještě v menopauze, ale v perimenopauze. Tohle období je plné příznaků, které jsou způsobené hormonálními výkyvy, k nimž dochází ve chvíli, kdy se blížíte do menopauzy. Tedy i bez lékařů a nejrůznějších odborných příruček moc dobře víme, že tam jsme. Nebo začneme tušit. Jednou z možností je, že se začne zkracovat menstruační cyklus, menstruace je nepravidelná, může být bolestivější, kratší nebo naopak delší. Začínáme být podrážděnější a nejraději bychom všem vletěly do vlasů. Docela dost se to podobá starému známému PMS (premenstruační syndrom). Některé z nás nemají chuť na sex, jiné ji mají pořád.

Může se objevit ztráta orgasmu nebo problém s jeho dosažením. Nálada může být pod bodem mrazu, hůře se nám usíná a můžeme být citlivější a ubrečenější. Čím mladší jsme, tím zmatenější můžeme být. Koho by napadlo blížit se menopauze kolem pětačtyřicítky? To se pak přidá i frustrace a úzkost. Věty typu „to přejde, neber to tragicky“ doslova bytostně nesnášíte, protože pokud se zrovna vy cítíte mizerně, TOHLE opravdu slyšet nechcete.

CO SE DĚJE S VAŠÍM TĚLEM

Děje se toho opravdu hodně. Už po čtyřicítce si můžete všimnout, že váš menstruační cyklus nešlape jako švýcarské hodinky. Já například mívala cyklus po 28–29 dnech, když mi bylo sedmačtyřicet (přesně jako moje maminka), měla jsem menstruaci hodně bolestivou s křečemi a trvala až pět dnů. Pak jednou menstruace přišla 27. den, po půl roce to už bylo 26. den a po roce se cyklus ustálil na 24 dnů.

Co to přesně znamená? Neznamená to, že se už blíží menopauza, ale znamená to, že vaječníky začínají stávkovat a nefungují stoprocentně jako předtím. Takhle to může pokračovat i několik let, klidně i deset. Vaječníky se začínají chovat jako zblázněné, jednou vyprodukují více estrogenů (pohlavní hormony), další měsíc méně. Jeden měsíc se vajíčko může uvolnit, ale další měsíc už ne. Proto může být další menstruace velice silná a bolestivá.

Prudké kolísání hormonů vede i k výkyvům nálady či zvýšené citlivosti prsou. Opravdu to vypadá, jako byste pořád měly PMS, jenže to je premenopauza. Pokud si přejete mít jistotu, jak na tom jste, postačí k tomu jednoduchý test, který vám udělá váš gynekolog. Z krevního vyšetření se zjišťuje hladina takzvaného folikulostimulačního hormonu FSH, což je látka, kterou vyrábí hypofýza na podporu činnosti vaječníků. Když jste v reprodukčním období a vaječníky fungují, FSH v nich vyvolává produkci pohlavních hormonů estrogenů. Když se dosáhne dané hladiny, FSH se přestane uvolňovat a klesne jeho koncentrace v krvi. V období, kdy se blíží menopauza, hypofýza vylučuje FSH stále víc a víc, aby se udržela činnost vaječníků. Jakmile tedy test odhalí, že hladina FSH je nadměrně vysoká, je to jasné – vaječníky přestávají fungovat a plnit svou funkci. Není to ale zase tak jednoduché, protože vaječníky nepřestanou fungovat z jednoho dne na druhý. Hladina FSH se může měnit nejen během měsíce, ale i během jednoho dne. To vede k tomu, že se i ženské tělo začne chovat tak trochu jako „praštěné“. Pamatujete se na to, jak jste se v těhotenství cítila jinak a emoce jste měla jako na houpačce? Ano, i za to tenkrát „mohly“ ženské hormony. Jenže teď to bude trvat trošku delší dobu.

A i když vám doktoři budou tvrdit, že premenopauza či menopauza přece není žádná tragédie, nebo se naopak budou snažit hned předepisovat hormonální antikoncepci, aby se „upravil menstruační cyklus“ pro ženy právě tyhle hormonální změny znamenají pořádnou pecku.

Pohlavní hormony – estrogeny, progesteron a malé množství testosteronu – nepůsobí „jen“ na dělohu a vaječníky. Jejich receptory najdete i v jiných částech těla, jako jsou prsa, kosti, pokožka nebo mozek. Co to znamená? Znamená to prostě to, že hormony zkrátka ovlivňují naprosto všechno, včetně těla i duše. Nemůžeme se tedy divit, že se může objevit spousta příznaků, za které může pokles hladin estrogenů. Návaly, horko, pocení, nespavost, přehnaná citlivost, psychická labilita či nechuť k sexu. Pokles testosteronu se může projevit v nerozhodnosti a menší orientaci v prostoru, terénu i situační orientaci.

(Helena Máslová, psychogynekoložka)

Vyhasínající vaječníky znamenají pro spoustu žen signál, že se jejich tělo mění. Že opouštíme jeden svět a dostáváme se do jiného. A takový přechod není bez obtíží. Aspoň nějaké klimakterické potíže zažije až 95 % žen, zejména návaly horka či pocení. A přestože nejsme úplně stejné, u všech žen, které se k menopauze blíží, nastávají změny v pravidelnosti menstruačního cyklu. Nakonec skončíme všechny stejně – přestaneme menstruovat úplně. Mění se celý organismus a můžeme na sobě pozorovat tisíce změn. Proč se ale „nenávidět“ za to, že prožíváme klimakterium? Ještě naše babičky prožívaly klimakterium za přirozenou životní fázi ženy. Byl to jakýsi čas přelomu, přechodu z jedné životné etapy do druhé. Kdysi ženy návaly vnímaly jako znamení síly, vnitřní harmonie a vyrovnanosti. Dnes máme pocit, že v klimakteriu ztrácíme kontrolu samy nad sebou. Přitom je to vlastně dar, který nám umožňuje být samy sebou!

KDYŽ MENOPAUZA PŘIJDE DŘÍV

Dříve přicházela víceméně na „povel“, dnes se věkové rozpětí u žen hodně změnilo. Jsou ženy, které mají premenopauzu už brzo po čtyřicítce, jsou ženy, které menstruují ještě kolem 58. roku. Lékaři nejsou příliš nadšení z žen, které menstruují ještě po 55. roce, a to z důvodu vyššího rizika rakoviny prsu. Hodně záleží i na genech, velmi pravděpodobně budete mít menopauzu ve stejném věku jako měla vaše matka. Svou roli sehrává například kouření. Kuřačky mívají poslední menstruaci po 45. roce života, a pokud kouří opravdu hodně, můžou si ještě odečíst pár let dolů. Proč to tak je? S největší pravděpodobností za to můžou zplodiny z cigaret, které poškozují vajíčka, takže jejich zásoba dojde dřív než u žen, které nekouří. Důvod je podle odborníků v tom, že se období menstruace obecně posouvá do nižšího věku (včetně první menstruace), které se posunulo ze 17 let na 12,5 roku.

Může se stát (a stává se to), že vám ještě není ani čtyřicet a začnete mít nepravidelnou menstruaci. Koho by napadlo, že to může být předčasná menopauza? Pracujete na plný plyn, jste mladá, žádoucí. Říkáte si, co to se mnou je? A aby toho nebylo málo, k nepravidelné menstruaci se přidá noční pocení a občasné smutky. Jdete ke svému lékaři a ten vám po několika vyšetřeních sdělí poměrně drsnou diagnózu. Předčasná menopauza je za humny. Z odborného hlediska jde o předčasné ovariální selhání, tedy předčasnou nedostatečnou činnost vaječníků.

Předčasné ovariální selhání je situace, kdy vaječníky přestanou uvolňovat vajíčka a ustane ovulace. Počet vajíček ve vaječnících je limitovaný, vzniknou jednorázově ještě v době, kdy byla žena plodem v děloze své matky, a na rozdíl od mužů ženy žádná další nová vajíčka v průběhu života nevyrobí. Vajíčka se mohou v pubertě či plodném věku zničit či se vyčerpají hormonální stimulací. K ovariálnímu selhání může dojít v nejrůznějším věku, někdy i ve třiceti. Žen, u kterých činnost vaječníků vyhasne před předpokládaným menopauzálním věkem, ale dokonce i před prvním otěhotněním, přibývá.

(Helena Máslová, psychogynekoložka)

Kromě nepravidelné menstruace se můžou objevit i návaly a pocení. Některé ženy zjistí, že jim přestaly fungovat vaječníky ve chvíli, kdy začnou pátrat po příčině, proč nemohou otěhotnět. To pak může být docela šok. Otázka zní: je možné vůbec otěhotnět, pokud dojde k předčasnému ovariálnímu selhání? Záleží na prvotní příčině. Pokud už ve vaječnících nezůstaly žádné folikuly, přišla bohužel menopauza a těhotenství už není možné. Pokud by ale šlo o autoimunitní problém, kdy vaječníky ještě nějaké folikuly obsahují, ale kvůli protilátkám nefungují správně, mohou ještě někdy začít pracovat a otěhotnění možné je.

K předčasné menopauze může dojít také v okamžiku, kdy žena podstoupí totální hysterektomii (tedy odstranění celé dělohy i s čípkem) s ovarektomií (odstranění vaječníků), k čemuž může dojít z různých důvodů. V ten moment prožívá okamžitou a významnou změnu hormonální rovnováhy, a to doslova ze dne na den. Není to tedy stejné jako v případě „přirozené“ menopauzy, ke které dospějeme během několika let. Odstranění dělohy a vaječníků významně mění tok krve a hormonální produkci.

Pro ženy, které mají předčasnou menopauzu, jsou symptomy velmi nečekané. Jsou ale mladší, takže mají lepší šanci to zvládnout pomocí fyzické aktivity. Je potřeba si ale tělo víc hlídat, gaučové a kavárenské ženy na tom odteď budou hůř než ženy zvyklé fyzicky pracovat nebo sportovat.               

(Helena Máslová, psychogynekoložka)

PROČ JE MENSTRUACE NEPRAVIDELNÁ, SILNÁ ČI BOLESTIVÁ?

V perimenopauze fungují vaječníky velmi nepředvídatelně. Jednou mohou produkovat víc estrogenů než jindy a nic s tím neuděláte. Kromě toho ani uvolňování vajíček neprobíhá předvídatelně a pravidelně každý měsíc. Proto je prvním signálem, že se dostáváte do fáze přechodu, právě nepravidelná menstruace. Jeden měsíc se vajíčko může uvolnit a menstruaci dostanete přesně v době, kdy ji očekáváte. Jenže další měsíc už se vajíčko neuvolní a k ovulaci nedojde. Znamená to, že se nevyplaví progesteron, aby vyrovnal účinky estrogenu.

Samozřejmě, že silná menstruace nemusí být synonymem pro menopauzu. Často bývá důvodem i zvýšená či snížená funkce štítné žlázy nebo ji mívají ženy s nadváhou či podváhou. Nezřídka je hormonální nerovnováha způsobená taky stresem nebo užíváním hormonální antikoncepce na bázi progestagenu. Pokud ale máte věk na to, že se skutečně může jednat o blížící se přechod, pak je možné předpokládat, že silná nebo nepravidelná menstruace s přechodem souvisí.

Nepravidelnost menstruace je opět způsobená tím, že vaječníky fungují nepředvídatelně, dozrávání vajíčka se prodlužuje a může trvat nejen několik týdnů, ale třeba i tři měsíce. Nemůžete se pak divit, že menstruační cyklus už nejede podle jízdního řádu. Vajíčko se ale taky nemusí uvolnit a dojde k takzvanému anovulačnímu cyklu, kdy vaječníky i nadále tvoří estrogeny, které způsobují hrubnutí slizce dělohy, která se nakonec stane nestabilní a odloučí se v podobě silného krvácení i v podobě velkých krevních sraženin.

Tohle načasovat nedokážete, prostě k tomu dojde, až se tělu bude chtít. Někdy vás může krvácení zaskočit po dvou týdnech od předchozí menstruace, nebo naopak i po několika měsících. Jedno doporučení si vezměte k srdci: pro jistotu s sebou noste neustále hygienické pomůcky, nikdy nevíte, kdy se vám budou hodit!

Před nástupem menopauzy se menstruační cyklus změní vždy. Ale to, jak bude probíhat u konkrétní ženy, je velmi individuální. Některé ženy zaznamenají pouze nepravidelnosti, jiné mají kromě nepravidelností také změny v intenzitě menstruace, další si mnohdy ani nevšimnou, že se něco vůbec začíná v těle dít. Takový menstruační zmatek je nevyzpytatelný a jen těžko lze dopředu odhadnout, co čeká právě vás.

U žen mezi 40. a 50. rokem života často přicházejí i jiné gynekologické problémy, které způsobují silnou menstruaci, například fibroidy neboli myomy (kulovité útvary ze svalové a vazivové tkáně, které se vyvíjejí v děloze, obvykle jsou malé a vypadají jako hrášek, jindy jsou ale skutečně velké, třeba jako grapefruit), které rostou v souvislosti s hladinou estrogenů a progesteronu. Nejsou sice nebezpečné, ale když jsou velké, můžou bolet a způsobit nejen silnou menstruaci, ale taky viditelné vydutí břicha. Zvyšují bolestivost a intenzitu krvácení, ale na menstruační cyklus nemají vliv.

JAK TO VNÍMÁM JÁ…

Je mi 52 let a zatím jsem ve fázi premenopauzy. Stále menstruuji, ale občas má menstruace výpadek nebo ji dostanu místo po 24 dnech po 40. Není to žádná tragédie a zatím svoji cestu k menopauze považuji za přiměřeně bouřlivou. Kromě vyššího tlaku a blbé nálady se objevily potíže se spánkem (ty ale celkem úspěšně řeším bylinkami) a zvýšená citlivost na všechno kolem. Docela mi to připomíná těhotenství, kdy jsem brečela u romantických filmů. Dnes brečím bezdůvodně u čehokoli, dokonce i když vařím guláš svým téměř dospělým synům. Nemají to snadné, chápu je. Aspoň nemusím ten guláš solit, říkám si.

Pozoruji na sobě i jiné symptomy. Ubývají mi síly, a to nejsem žádná princezna na hrášku. Sportuji, ale najednou jsem víc unavená. Koukám se do zrcadla a zjišťuji, že můj obličej je tak trochu zmačkaný do vrásek, které naplno vidím až teď. Nezlobím se ale na přírodu, prostě to beru tak, jak to je. Mýtus, že blížící se menopauza způsobuje pouze fyzické příznaky, je nesmysl. Já osobně jsem jak na houpačce a někdy bych si nafackovala. Jindy mám pocit, že mi mozek přestává sloužit, protože si nepamatuji takové věci, jako je třídní schůzka nejmladšího syna. Nevím, co je horší. Díky bohu nemám žádné návaly, ani se nepotím. Ovšem zase jsem přibrala a začala jsem mít potíže se štítnou žlázou. Docela se usmívám tomu, jak jsem jednou kdesi slyšela, že padesátkou se všechno změní. Taky že jo. Vlastně se docela těším na to, až ustanou hormonální turbulence a uleví se mi.

CO NA TO OSTATNÍ ŽENY

Bylo mi devětačtyřicet, jela jsem v tramvaji a najednou mě polilo strašné horko. Myslela jsem, že jsem na mě leze chřipka nebo nějaké nachlazení. Jenže po půl hodině to přešlo a bylo to zase v pořádku. Po třech hodinách práce v kanceláři mě ale zase polilo horko a já si říkala, že to je ale nějaká divná viróza. Nosím s sebou v kabelce spoustu potřebných věciček, dokonce i teploměr. Zřejmě zvyk z doby, kdy jsem měla malé děti. Tak jsem si ji změřila a nic. Nebyla ani zvýšená. Za několik minut ty nepříjemné pocity s návaly horka zmizely. Když se tohle opakovalo asi pětkrát během jednoho měsíce, zašla jsem za svou praktickou lékařkou. Dost mě překvapila, když na mě vystartovala s tím, že to bude zřejmě premenopauza a že se tedy blíží přechod. Jak je to možné, vždyť pořád ještě menstruuji, a dokonce pravidelně! Nechtělo se mi věřit, že bych opravdu mohla být v téhle fázi života. Její domněnku brzy potvrdily krevní testy: je to tady. Návaly jsem mívala silné, jindy slabé, někdy vůbec ne. Dělala jsem to nejjednodušší, co jsem mohla: začala jsem nosit bavlnu, žádnou syntetiku a snažila jsem oblékat tak, abych si vždycky mohla něco ještě sundat, třeba i v tramvaji.                                  

(Zuzana, 51 let)

Léty se to měnilo. Zatímco dříve to bylo synonymum stáří, dneska je to jedna z mnohých kapitol v životě ženy, která má ještě mnohé před sebou. Pamatuji, jak jsem na základní škole nesnášela učitelky kolem padesátky, protože byly vesměs nepříjemné, hysterické a uřvané. Ale to bylo před čtyřiceti lety. Dnes to vnímám jinak. Možná je pohled zkreslený vlastním přechodem, možná jsou dneska ženy v padesáti méně frustrované, protože vypadají lépe, plastiky a fitka je můžou pomoci udržovat ve stejné kondici jako v době před přechodem a důchod je ještě v nedohlednu. Možná tomu pomáhá hormonální substituce. Naštěstí žádné zásadní symptomy typické pro tohle období neprožívám. Celý život trpím zimomřivostí a na přechod jsem se docela těšila, že se konečně zahřeju. Všechny ženy popisovaly, jaké mají šílené návaly horka. Tak já ne. Je mi pořád zima. Asi mám nějaký hloupý přechod.

(Judita, 51 let)

HORMONÁLNÍ KOKTEJL

Vliv ženských hormonů na to, co se děje v těle

Před dvěma lety mi bylo 49 let. Byla jsem máma tří synů, z nichž jeden chodil ještě na základku. Ani ve snu mě nenapadlo, že už bych snad mohla spadat do kategorie „menopauza“. Nejdřív se objevily změny v intenzitě menstruačního krvácení, cyklus se zkrátil z 28 na 24 dnů. Asi „jen“ nějaký problém s hormony, řekla jsem si. Možná jsem ve stresu. Že by mohlo jít o premenopauzu, mě ani ve snu nenapadlo. Neužívala jsem žádnou hormonální antikoncepci, protože mi nikdy nedělala dobře (snad kdysi dávno po prvním dítěti, kolem třicítky). Byla jsem poctivá pacientka, která docházela ke své gynekoložce. Pravidelně chodím na mamograf. Přesto mě zaskočilo, když mi moje doktorka, shodou okolností ve stejném věku jako já, řekla, že se pravděpodobně blíží přechod. A že mi vezme krev a podle výsledků se uvidí, jak na tom moje tělo je. Po týdnu bylo jasno. Nadměrné množství hormonu estrogenu (kterého obvykle v menopauze ubývá), málo progesteronu. Jsem v premenopauze, která menopauzu předchází.

Tak trochu to byl šok. Ne že bych to podvědomě nečekala, vždyť mi táhlo na padesát, ale když to uslyšíte nahlas, trochu vás to vyděsí. Hlavou se mi honily různé myšlenky. Panebože, přiberu! Panebože, už nikdy nebudu těhotná! Panebože, budu méně atraktivní. Nebudu mít chuť na sex, přijdou návaly. Můžou se objevit komplikace, a návaly jsou to nejmenší. Ze všech stran se na vás ale hrnou názory, že všechno je přece v pohodě, že všechno spraví hormony, které do vás budou doktoři pumpovat, že všechno spraví čas. Jenže tak snadné to nikdy není, a o tom doktoři raději nemluví.                                    

(Jana, 51 let)

Když hormony fungují tak, jak mají, jsou skvělým pomocníkem ve všech fyziologických pochodech v ženském těle. Jenže právě v době, kdy se žena posouvá do zcela jiné a naprosto odlišné fáze svého života, začnou tyhle hormony, které až dosud fungovaly jako perfektně sehraný orchestr, stávkovat. V premenopauze dochází k poruchám vyzrávání folikulů, anovulačním cyklům, snížení produkce progesteronu a tím i relativnímu nadbytku estrogenu.

Když jsem si i já dostala do této přípravné fáze a moje gynekoložka mi potvrdila, že mám nadměrné množství estrogenu, začala jsem se trochu víc zajímat o to, jaký vliv má estrogen a progesteron na fungování mého těla. A samozřejmě ženského těla obecně.

Normální je estrogenová a progesteronová rovnováha. Tyhle dva hormony jsou pro ženu hodně důležité, a i když jsou to vlastně dva protivníci, jeden bez druhého nemohou fungovat. V období zralosti estrogeny produkují především vaječníky, žluté tělísko a placenta, v malém množství i jiné orgány. Estrogeny neovlivňují jen menstruaci, ale podporují taky růst a vývoj prsů, díky nim se naše tělo zakulacuje a pokožka je měkká a hladká. Oči máme jasné a vlasy husté. Estrogen mimo jiné taky kontroluje cholesterol a udržuje pevné kosti, zabraňuje degeneraci tepen a pomáhá udržet psychickou rovnováhu. A je to jasné – proto jsem najednou měla po pětačtyřicítce vyšší cholesterol, i když jsem nebyla vyloženě tlustá, tak proto mě začala více bolet kolena.

Progesteron vylučují především vaječníky a placenta, ale taky nadledvinky. Pokud jsou ženy v plodném věku, pak se produkce progesteronu zvyšuje v druhé polovině menstruačního cyklu, kdy „tlumí“ potíže vyvolané vysokou hladinou estrogenů, jako jsou bolesti, tlak v prsou či migréna. Je to takový laskavý hormon, protože všeobecně nás ženy zklidňuje a vnáší do duše mír a pocit pohody. Je mimo jiné takový „předskokan“ testesteronu a všech pohlavních hormonů i kortikosteroidů, které jsou velmi důležité pro zvládání stresu a pro vyrovnávání krevního tlaku. Jeho nedostatek se začne projevovat nejen PMS, ale taky potížemi se spánkem či nepravidelnou menstruací. Bohužel ke snížení hladiny progesteronu přispívá i stres, protože kortizol se „vyrábí“ ze stejných prehormonů jako progesteron. Při stresu se pak začne na úkor progesteronu zvyšovat hladina stresového hormonu kortizolu. Progesteron mimo jiné reguluje tělesnou teplotu, pomáhá štítné žláze, aby fungovala efektivněji, a chrání před nadměrným účinkem estrogenu.

Tak proto jsem začala hůře zvládat stres, proto se mi o několik stupínků zvýšil krevní tlak, i když jsem nepřibrala metrák. Je to individuální a ne každá ženská je hned hysterka, má hypertenzi a vysokou hladinu cholesterolu.

Jakmile nastane nerovnováha mezi těmito hormony, je zle. Nebo může být. Mít estrogenů hodně ani mít jich málo není žádná sláva. Když máte estrogenů hodně, může to snižovat hladinu progesteronu a může se projevit takzvaná estrogenová dominance. Prsa jsou bolestivá a napjatá, nadměrně se začnou zakulacovat křivky v oblasti zadku a kyčlí (no ano, i já jsem jasným důkazem pravdivosti tohoto faktu), začnete zadržovat tekutiny, menstruace může být neúměrně silná či bolestivá. Navíc je estrogen docela potvora, protože má vliv na kolísání nálad, takže se můžete rozplakat třeba i během televizních zpráv. Ovšem ani málo estrogenu není žádná sláva – když ho máte málo, začnete ztrácet chuť na sex, dochází k vysušování pochvy a bolestivému milování.

I když se ženám v menopauze doporučuje, aby zobaly hodně estrogenu, není to tak docela jednoznačné. Žijeme totiž v době estrogenové dominance. Jsme intoxikované estrogeny a pseudoestrogeny, které jsou všude kolem nás. Máme ho tedy doplňovat? Jíst doplňky se sójou? Není spíše důležitější „nahodit“ progesteron?

Zatímco estrogen je ve spoustě bylinek, přírodní zdroje progesteronu jsou vzácné. Progesteron je protiváha nadledvinkovým hormonům. To znamená, že pokud chcete mít vyšší hladinu progesteronu, musíte mít takovou míru stresu, aby nadledvinky přemíru stresových hormonů nevyráběly. Takže to chce nechat odpočinou nadledvinky a dobře spát.               

(Helena Máslová, psychogynekoložka)

JAK NAKOPNOUT HORMONY

Činnost hormonů lze samozřejmě podpořit i hormonální léčbou, kdy se ženě předepíše takzvaná hormonální substituční terapie, případně se předepisuje klasická hormonální antikoncepce. Otázkou zůstává, jestli to je cesta k přirozenému přechodu. Jistě, proč zbytečně trpět a trápit se, když stačí spolknout tabletku? Když ženské tělo nefunguje, měli bychom se snažit ho seřídit. Ano, hormonální antikoncepce velmi rychle srovná onu hormonální nerovnováhu. Je to snadné a rychlé řešení. Ovšem je to řešení nejlepší? Jak potom žena, která do těla dostává uměle hormony, pozná, že se vlastě dostává do menopauzy? Nechybí jí odvaha antikoncepci vysadit, aby náhodou nezjistila, že se menopauza týká i jí? Jsme součástí západní kultury, ve které má větší hodnotu mladá a krásná žena, nikoliv žena po přechodu.

Zkuste se víc hýbat, pohyb 3–4x týdně po dobu aspoň třiceti minut snižuje nepříjemné projevy PMS. Skvěle funguje jóga!

Obklopte se fajn lidmi, zvláštně kamarádkami, které jsou na stejné lodi jako vy. Ke stabilizaci progesteronu pomáhají příjemné věci, které způsobují, že se celkově uvolníme a je nám dobře.

Minimalizujte stres. To se lehce řekne, a hůře dělá, ale pokusit byste se o to měly. Když zredukujete stres, vyrovnáte tím i hladiny stresového hormonu kortizolu. Není to ale tak jednoduché. Podle psychologů máme my ženy hladinu tohoto stresového hormonu permanentně zvýšenou. Chceme být dokonalé, zvládat všechno, co si stanovíme. Snaha vymačkat ze sebe úplně všechno vede ale paradoxně k ještě většímu vypětí a stresu, takže se ocitneme v začarovaném kruhu. Cílem je získat větší důvěru v sebe samu, přestat se obětovat pro všechny kolem a nebýt jen hodnou holkou, která na všechno říká „ano“.

Pijte méně kávy, protože kofein stimuluje nadledvinky podobně jako stres a způsobuje, že cukr začne v krvi prudce stoupat a zase klesat, takže vlastně samy sebe přivádíme do nerovnováhy. Kofein zvyšuje vylučování kortizolu, který blokuje receptory progesteronu, a snižuje tak jeho tvorbu. Pro mě naprostá katastrofa, protože bez kávy si neumím představit život. Rady typu, abychom si místo toho dopřály zelený čaj nebo maté, jsou sice krásné, ale pro milovnici kávy naprosto nepřijatelné. Doporučuji tedy z vlastní zkušenosti alespoň snížit spotřebu kávy a pokusit se pít kávu bezkofeinovou. Není to úplně totéž, ale pocit, že pijete kávu, zůstává stejně úžasný.

Nezapomínejte na vitamin C, je prokázané, že pomáhá při nízké hladině progesteronu. A postačí denní dávka 750 mg, aby se hladina progesteronu zvýšila. Ideální je 1000 mg denně, klidně i více. Je to ale velmi individuální. Kromě „céčka“ taky pomáhá vitamin B6. Užívejte 50–100 mg vitaminu B6 denně po dobu jednoho cyklu.

Hladinu progesteronu zvyšuje taky drmek obecný, který můžete znát pod názvem mnišský pepř. Na zmírnění potíží s PMS stačí přidávat do jídla 500-1000 mg denně. Pokud máte potíže se syndromem polycystických vaječníků, pak se drmek nedoporučuje.

Dobrým pomocníkem při zvyšování progesteronu je taky hořká čokoláda (minimálně 70 % kakaa), obsahuje totiž fenylalanin, který zmírňuje fyzické i psychické příznaky při PMS. Za sebe jen můžu říct, abyste to hlavně nebraly jako signál k nezřízené konzumaci (i to je ale velmi těžké doporučení, protože jakmile sníte čtyři čtverečky, jen málokdy odoláte a sníte i další).

Myslete na svoje játra. Protože játra rozkládají estrogen, všechno, co narušuje zdravé jaterní funkce, může urychlit tvorbu estrogenu. Rozhodně se tedy neuchylujte k alkoholu ani nadužívání léků.

Jezte zdravé bakterie. Bakteriální nerovnováha ve střevech a další problémy, které ohrožují trávení, narušují správné vylučování estrogenů z těla trávicím traktem. Takže stačí přidat do jídelníčku nějaké probiotikum, klidně třeba jen bílé živé jogurty. Řiďte se heslem: méně masa, méně rafinovaných sacharidů a tělo bude lépe vylučovat estrogen.

Zvyšte příjem vlákniny. Věděly jste, že nerozpustná vláknina se váže na přebytek estrogenu v zažívacím traktu, který je tělem vylučován? Vláknina taky pomůže ovlivnit složení střevních bakterií a omezí hromadění a re-absorpci volně plovoucího estrogenu. Mezi skvělé zdroje patří pšeničné otruby (tedy já osobně je nesnáším), ale taky otruby kukuřičné či rýžové. Hodně vlákniny najdete ve slupce jablek, hrušek, v bobulovinách, rajčatech, lilku, cuketě, mrkvi, ale i ořeších (zejména mandlích) a semenech.

Změňte (aspoň trochu) jídelníček. Jezte slabě fytoestrogenní potraviny, které působí proti účinkům estrogenu, jako je granátové jablko, lněné semínko, hrušky, jablka, bobuloviny, pšeničné klíčky, oves a ječmen.

V případě, že máte estrogenu málo, určitě si pořiďte přípravek, který obsahuje extrakt z červeného jetele či šalvěje. Jetel je úžasný přírodní prostředek při nízké hladině estrogenu, šalvěj pomáhá při návalech a pocení. Kvalitu spánku zlepšují chmel a heřmánek. Určitě nezapomeňte na levanduli.

Při kolísání hladiny kortizolu a zvýšené hladině androgenů pomůže pro vyvážení estrogenu také ženšen pravý, který upravuje poměr kortizol/DHEA (hormon, který je přirozeně produkován nadledvinkami a říká se mu „hormon mládí“). Tím, že upravuje tento poměr, pomáhá v premenopauze i menopauze. Ženšen se hojně používá v tradiční čínské a indické medicíně. Je totiž považovaný za nejsilnější adaptogen, což je přírodní látka, která zvyšuje odolnost organismu v náročném období. Zmírňuje stres, úzkost, podporuje imunitu, snižuje únavu a dodává energii (i když neobsahuje kofein). Zvyšuje psychickou a fyzickou kondici a navozuje chuť do života. Není nic jednoduššího než otestovat ženšen přímo na sobě!

Ujistěte se, že dodáváte svému tělu dostatek vitaminů a stopových prvků, hlavně zinku, hořčíku a vitaminu B6. Ty všechny podporují rozklad a eliminaci estrogenů, ale taky podporují funkce enzymů zodpovědných za přeměnu testosteronu na estrogen.

Dávejte si pozor na to, co jíte. Možná vás to ani nenapadne, ale působení takzvaných xenoestrogenů (chemické látky, které nejsou tělu vlastní, ale svými biologickými účinky napodobují ženské hormony estrogeny). Bohužel tyhle nevhodné syntetické látky ovlivňují receptory pro estrogeny a důsledkem jsou poruchy reprodukce, vznik polycystických vaječníků, růst endometriózy, myomů či dokonce vznik zhoubných nádorů. Jednoduše řečeno, zasahují velmi negativně do endokrinního systému a můžou ovlivňovat působení hormonů, které jsou tělu vlastní. Xenoestrogeny napodobují účinky estrogenů a mají tendenci vyskytovat se i ve vodě, půdě a potravinářských produktech. Najdete je ale taky v plastech, kosmetice nebo antikoncepčních pilulkách!

Opatrně se sójovými produkty, protože sója má relativně vysokou koncentraci některých typů estrogenů, takže se vyhněte nefermentovaným sójovým výrobkům, jako je tofu a sójové mléko (v případě, že trpíte estrogenovou dominancí).

Objevte kouzlo indické rostliny šatavari (chřest hroznovitý). V Indii ji přezdívají „královnou bylin“. Já její kouzlo objevila asi před půl rokem, a musím říct, že opravdu funguje naprosto dokonale. Tahle bylinka působí pozitivně na ženský reprodukční systém, zmírňuje příznaky premenopauzy i menopauzy. V Indii tuhle rostlinu považují za omlazující tonikum, které navozuje hormonální rovnováhu, úžasně funguje i na bolestivou menstruaci, může se užívat i tehdy, pokud se chystáte ještě otěhotnět, jelikož podporuje reprodukční systém. Od doby, kdy jsem ji začala užívat, mám pocit, že jsem ve větší duševní pohodě a stres tolik neřeším. A co je hlavní – lépe spím! Je to přírodní fytoestrogen, takže pokud chcete dostat do rovnováhy právě estrogen, určitě na něj myslete. Prodává se ve formě tabletek nebo prášku. Maximální dávka je asi 3 gramy a doporučuje se prášek připravovat v mléce, protože kyselina mléčná podporuje účinnost šatavari.

Pokuste se dobře spát. Když budete spát málo nebo nekvalitně, sníží se produkce hormonu melatoninu, který pomáhá chránit před dominancí estrogenu. Když půjdete do postele kolem 22 hodiny, napomůžete tím zvýšit hladinu melatoninu, který snižuje hladinu estrogenu.

Nevyvážená hladina estrogenu je jedním z nežádoucích účinků nesnášenlivosti či alergie na lepek. Možná o tom nemáte ani tušení, jen vám po konzumaci lepkových potravin není moc dobře, takže zkuste na tři až čtyři týdny vysadit všechny potraviny obsahující lepek. Pozorujte se a možná budete překvapená, co se stane.

Alkohol je sice někdy fajn a zažene chmury, ve větším množství ale působí naprosto katastrofálně. Alkohol zvyšuje hladiny estrogenu a snižuje spalování tuků. Přiznávám, že jsem i já chvílemi hledala zapomnění ve sklence vína, ale brzo jsem zjistila, že alkohol sice na chvíli zlepší náladu, ale za měsíc nedopnete kalhoty. Takže chcete-li dostat hormony pod kontrolu, a hlavně do rovnováhy, neotvírejte si lahev červeného každý večer. Dopadnete špatně (a to nemluvím o možné závislosti).

Při estrogenové dominanci skvěle fungují i červené a bílí zelí, brokolice, růžičková kapusta a kadeřávek. Osobně tedy růžičkovou kapustu nemusím, ale po brokolici i zelí bych se utloukla. Tyhle druhy zeleniny obsahují úžasnou látku DIM (diindolymethan), která pomáhá játrům odbourávat estrogen.